ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1186/26 Справа № 201/2379/26 	  	Суддя у 1-й інстанції - Антонюк О. А. Суддя у 2-й інстанції - Піскун  О. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

22 квітня 2026 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Ковальчука Володимира Івановича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Соборного районного суду міста Дніпра від 11 березня 2026 року стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі — КУпАП),

за участю:
потерпілого ОСОБА_2 
представника потерпілого Авраменка О. Ю. 
ВСТАНОВИВ:
Зміст оскарженого судового рішення. 
Постановою Соборного районного суду міста Дніпра від 11 березня 2026 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень та стягнуто судовий збір у розмірі 665,60 гривень.
Згідно з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 18 грудня 2025 року о 15 годині 24 хвилин, керуючи автомобілем «Тойота», д/н НОМЕР_1 своєчасно не вжив всіх заходів щодо зменшення швидкості свого руху аж до повної зупинки транспортного засобу чи безпечного об`їзду перешкоди для інших учасників дорожнього руху, яку він об`єктивно спроможний був виявити, внаслідок чого трапилося зіткнення з автомобілем «Фольцваген», д/н НОМЕР_2 , під керуваннями водія ОСОБА_2 , який слідував у зустрічному напрямку. Після зіткнення автомобіль «Тойота» в некерованому стані продовжив свій рух та допустив наїзд на припаркований автомобіль «Лексус» д/н НОМЕР_3 , який припаркував водій ОСОБА_3 , в результаті порушив п. 12.3 Правил дорожнього руху, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала. 
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
В обґрунтування апеляційних вимог захисник вказує на невмотивованість постанови суду, винесеної з порушенням норм матеріального та процесуального права без належного з`ясування всіх обставин справи. Зазначає про відсутність в матеріалах справи будь-яких рапортів інспекторів поліції, як зазначено у постанові суду за результатами вжитих заходів під час оформлення матеріалів ДТП та які суд поклав в основу доведеності вини. Схема місця ДТП до даного протоколу не складалася, водночас наявна в матеріалах справи схема місця ДТП була складена до протоколу ЕПР 1 №544490 стосовно водія ОСОБА_2 за порушення п. 12.3 ПДР. Отже схема місця ДТП не може бути прийнята судом в якості належного та допустимого доказу на підтвердження вини ОСОБА_1 . 
Суд залишив поза увагою письмові заперечення сторони захисту щодо допущення порушень поліцейськими при складанні протоколу, не надавши їм оцінки. Судом не надано оцінки письмовим поясненням водіїв, які суперечать одне одному та є взаємовиключними, тому не можуть бути доказом у справі. Письмові пояснення ОСОБА_2 та надані ним в судовому засіданні мають між собою відмінності, останній вказував, що бачив автомобіль Тойота, який завершував маневр. Порушення водієм ОСОБА_1 п. 12.3 ПДР не відповідає дійсній обстановці, в якій він опинився, оскільки останній при здійсненні маневру проїзду, а саме об`їзду перешкоди у вигляді припаркованих автомобілів по ходу свого руху, зупинився, оцінив обстановку та виявивши відсутність перешкод для здійснення відповідного маневру, почав рух з дозволеною швидкістю. 
На думку захисту, саме в діях водія ОСОБА_2 є порушення п. 12.3 ПДР, що призвело до ДТП, оскільки останній не вибрав безпечну швидкість, не врахував дорожню обстановку, не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до повної зупинки або безпечного об`їзду перешкоди, яким виступав автомобіль Тойота під керуванням водія ОСОБА_1 , що підтверджується схемою місця ДТП та фототаблицею, які першочергово стали підставою для складання протоколу стосовно ОСОБА_2 та повністю узгоджується з поясненнями ОСОБА_1 . Об`єктивних даних, що у ОСОБА_1 була реальна технічна можливість уникнути зіткнення матеріали справи не містять. 
Позиції учасників апеляційного розгляду.
В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином. Апеляційний розгляд двічі був відкладений за заявою захисника, останній раз на 12 годину 30 хвилин 22 квітня 2026 року, проте захисник знову подав заяву про відкладення судового засідання, обгрунтовуючи його термінованим відрядженням за межі Дніпропетровської області. Водночас захисник не надав жодних документів в підтвердження вказаних обставин та які б свідчили про поважні причини неможливості його явки в судове засідання.
За вимогами частин 4, 6 ст. 294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду. Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Враховуючи вищевикладене та обмежені строки апеляційного перегляду, суд апеляційної інстанції розглянув апеляційну скаргу без особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, оскільки останні належним чином повідомлені про час та дату судового засідання в апеляційному суді і не з`явилися до суду без поважних причин.   
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 та його представник Авраменко О. Ю. заперечували проти задоволення апеляційної скарги захисника, посилаючись на її безпідставність, постанову суду першої інстанції вважали законною та обгрунтованою, просили залишити її без змін, а скаргу — без задоволення. Потерпілий пояснив щодо обставин ДТП, у грудні 2025 року він рухався на автомобілі по вулиці Ливарній в напрямку вул. Січеславська Набережна, під`їжджаючи до наземного пішохідного переходу пригальмував перед великим трампліном, бачив, що стоять припарковані авто та перед ними транспортний засіб Тойота, який раптово виїхав на його зустрічну смугу з метою об`їзду цих авто, потерпілий гальмував, але не зміг уникнути зіткнення через коротку відстань до нього. Також пояснив, що стосовно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, за наслідками розгляду якого Соборний районний суд міста Дніпра 24 березня 2026 року виніс постанову, якою закрив провадження у справі за відсутності в його діях складу правопорушення. 
Мотиви апеляційного суду.
Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, вислухавши думку учасників провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Вищенаведені вимоги закону суд першої інстанції виконав в повній мірі.
Відповідальність за ст. 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, є законними, відповідають фактичним обставинам справи, а його винуватість підтверджується даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 584225 від 06.02.2026, який складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, схемі місця ДТП, фототаблиці, письмових поясненнях ОСОБА_2 та наданими ним безпосередньо в судовому засіданні в суді першої та апеляційної інстанціях.
Зазначені вище докази є належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП, а з огляду на їх сукупність і узгодженість, є достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду. 
ОСОБА_2 в своїх письмових поясненнях, наданих на місці після ДТП, вказав, що 18.12.2025 о 15 год 24 хв, керуючи автомобілем Фольцваген Гольф НОМЕР_2 по вул. Ливарній зі сторони пл. Успенської в бік вул. Січеславської Набережної їхав по своїй полосі, побачив, що спереду намагається виїхати автомобіль, щоб об`їхати припарковані автомобілі по його смузі руху, але останній побачивши його, повернувся до своєї смуги. ОСОБА_2 прискорився, щоб хутчіше проїхати це місце, але той почав об`їзд. ОСОБА_2 намагався гальмувати, але на бруківці це не вдалося зробити, тоді скерував своє авто направо, проте не зміг перетнути бордюр і відбулося їх зіткнення, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 , наданих 21 січня 2026 року, інспектору в управлінні патрульної поліції в Дніпропетровській області, 18 грудня 2025 року приблизно о 15 годині 24 хвилин, він дійсно керував автомобілем марки «Фольцваген Гольф» з номерним знаком НОМЕР_4 та рухався по Ливарній в напрямку Січеславської Набережної, наближаючись до буд. 9 побачив в зустрічному напрямку автомобіль марки «Тойота Ленд Крузер Прадо» з номерним знаком НОМЕР_5 , який стояв попереду двох припаркованих автомобілів, наміріваючись здійснити об?їзд вищевказаних автомобілів, при цьому позаду нього ще було два автомобіля, які, рухаючись за ним, теж намірівалися здійснити об?їзд припаркованих автомобілів. Наблизившись до наземного пішохідного переходу, який оснащений великим трампліном, та виїхавши на нього, приблизно за 10 метрів до автомобіля ОСОБА_2 , раптово вищевказаний автомобіль розпочав свій маневр об?їзду, тому він застосував екстрене гальмування, проте через дуже коротку відстань до нього зупинити свій автомобіль йому не вдалося, внаслідок чого сталося зіткнення з ним в задню ліву бокову частину на його смузі руху, тобто на зустрічній для автомобіля «Тойота» смузі руху, після чого транспортний засіб «Тойота» допустив наїзд на припаркований автомобіль «Лексус» НОМЕР_3 .
Аналогічні пояснення потерпілий ОСОБА_2 надав в судовому засіданні як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді.
Схемою місця ДТП зафіксовано траєкторію та напрямки руху транспортних засобів «Фольцваген гольф» та «Тойота», місце їх зіткнення, наявність припаркованого автомобіля «Лексус» та місце зіткнення з ним та транспортного засобу «Тойота», місце зіткнення автомобіля «Фольцваген гольф» з бордюрним каменем та сліди юзу, а також механічні пошкодження автомобілів, отримані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
При цьому місце зіткнення транспортних засобів «Фольцваген гольф» та «Тойота» відбулося на смузі руху автомобіля «Фольцваген гольф» під керуванням водія ОСОБА_2 , тобто на зустрічній смузі руху для транспортного засобу «Тойота» під керування водія ОСОБА_1 . 
На долучених фото з місця події видно розташування вказаних транспортних засобів після ДТП та наявні на них механічні ушкодження внаслідок зіткнення, що повністю узгоджується з відомостями, зазначеними в схемі місця ДТП. 
Таким чином, з вищевикладеного слідує, що автомобіль «Фольцваген гольф» під керуванням водія ОСОБА_2 рухався по своїй смузі руху, в той час як на смузі руху транспортного засобу «Тойота» під керуванням водія ОСОБА_1 була перешкода для руху у вигляді припаркованого автомобіля, об`їжджаючи яку останній не впевнився в безпечності свого маневру, не надав переваги у русі зустрічному транспортному засобу та виїхав на зустрічну смугу руху, чим допустив зіткнення з автомобілем «Фольцваген гольф».
Відповідно до пункту 12.3 ПДР у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він зобов`язаний негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників дорожнього руху об`їзду перешкоди.
Згідно з пунктом 10.1 ПДР перешкода для руху — нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу.
В даній дорожньо-транспортній пригоді водій ОСОБА_1 повинен був дотримуватися вимог пункту 12.3 ПДР під час виявлення перешкоди у вигляді припаркованих автомобілей, вжити заходи для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників дорожнього руху об`їзду перешкоди, при цьому об“їжджаючи дану перешкоду по зустрічній смузі руху, повинен був надати перевагу у русі транспортному засобу «Фольцваген гольф», який наближався та рухався на зустрічній для ОСОБА_1 смузі руху. Недотримання вказаних вимог п. 12.3 ПДР перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди. 
Позиція захисту в апеляційній скарзі зводиться до тверджень про відсутність порушень в діях водія ОСОБА_1 пункту 12.3 ПДР, який завершував маневр, а саме після об`їзду перешкоди він повертався в свою смугу руху, в той час як ОСОБА_2 порушив дані вимоги, який не вибрав безпечну швидкість, не врахував дорожню обстановку, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки або безпечного об`їзду перешкоди, яким виступав автомобіль «Тойота», що, на думку захисту, підтверджується схемою місця ДТП, фототаблицею до неї та узгоджується з поясненнями ОСОБА_1 , яким суд не надав належної оцінки.
Водночас аналогічні доводи захисник наводив в суді першої інстанції, який належним чином перевірив їх та обґрунтовано спростував у постанові, про що виклав переконливі мотиви.
За твердженням сторони захисту та відповідно до пояснень водія ОСОБА_1 , останній, переконавшись в безпечності свого маневру, виїхав на зустрічну смугу руху для об`їзду припаркованих автомобілей вздовж узбіччя з правого боку в його напрямку, об`їхавши близько п`яти автомобілів, повертався у свою смугу руху, проте завершуючи маневр при поверненні у свою смугу руху, сталося зіткнення з задньою лівою частиною його транспортного засобу, після якого його автомобіль відкинуло частково на зустрічну смугу руху після контакту з припаркованим автомобілем «Лексус».
Водночас матеріалами справи не підтверджено обставини щодо об`їзду ОСОБА_1 саме п`яти припаркованих автомобілей, з долучених фото з місця події також не вбачається їх наявність вздовж узбіччя з правого боку, окрім автомобіля «Лексус», з яким у ОСОБА_1 відбулося зіткнення. Інших будь-яких доказів в підтвердження цих доводів стороною захисту не надано.
Натомість зі схеми місця ДТП та фототаблиці видно механічні пошкодження у припаркованого автомобіля «Лексус» з правої сторони, отримані від зіткнення з автомобілем «Тойота», які починаються майже від середини автомобіля «Лексус» до його заднього бампера з правої сторони, про що свідчать зчіс лакофарбового покриття, деформація задніх правих дверей, заднього правого крила, подряпина заднього правого ліхтаря, зчіс лакофарбового покриття заднього бампера з правого боку.
Вказане у сукупності з місцем зіткнення транспортних засобів «Фольцваген гольф» та «Тойота» на зустрічній смузі руху для автомобіля «Тойота» спростовує твердження ОСОБА_1 про завершення ним маневру об`їзду та повернення у свою смугу руху.
Доводи захисника, що пояснення ОСОБА_2 містять між собою відмінності спростовуються матеріалами справи, з яких слідує, що останній як в своїй письмових поясненнях, так і в суді першої та апеляційної інстанціях надав аналогічні, незмінні покази з приводу обставин ДТП, які повністю узгоджуються зі схемою місця ДТП та фототаблицею до неї.
Твердження захисту, що саме в діях водія  ОСОБА_2  є порушення вимог п.12.3 ПДР, які призвели до настання ДТП, є неспроможними з огляду на межі апеляційного розгляду стосовно особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Крім того, відповідно до наданої потерпілим копії постанови Соборного районного суду міста Дніпра від 24 березня 2026 року, яка набрала законної сили 06.04.2026, провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю складу правопорушенння. 
Неаргументованими є твердження захисника, що схема місця ДТП до даного протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не складалася, а наявна в матеріалах справи схема складена до протоколу стосовно ОСОБА_2 .
Відповідно до наявної схеми місця ДТП, вона була складена щодо події, яка сталася 18.12.2025 о 15 год 24 хв за адресою м. Дніпро, вул. Ливарна, 4 електроопора № 6, з нею були ознайомлені учасники дорожньо-транспортної пригоди, засвідчивши своїми підписами та жодних зауважень щодо правильності відображених в ній відомостей не зазначали.
Крім того, захисник, наголошуючи, що схема місця ДТП є недопустимим доказом з вказаних вище підстав, не заперечує жодних обставин та правильність відомостей, які вона містить.
Водночас апеляційний суд вважає слушними доводи захисника, що суд послався як на доказ винуватості ОСОБА_1 на рапорти поліцейських, складених за результатами вжитих заходів під час оформлення матеріалів за фактом ДТП, зважаючи на те, що вказані рапорти матеріали справи не містять.
Разом з тим, дана обставина не спростовує жодним чином вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, яка доведена поза розумним сумнівом викладеними вище доказами, які є належними, допустимими та достовірними та яким суд надав належну оцінку, з якою погоджується суд апеляційної інстанції.
Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та містить усі відомості, необхідні для вирішення справи, складений уповноваженою на те посадовою особу та жодних невідповідностей протоколу вимогам КУпАП апеляційним судом не встановлено.
Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтованість рішення суду першої інстанції, що в діях водія ОСОБА_1 є порушення п. 12.3 ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів та знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням цієї дорожньо-транспортної пригоди.
Отже, всупереч твердженням захисту в апеляційній скарзі, всі обставини ДТП судом першої інстанції встановлені належним чином, а доказам надана належна правова оцінка.
Будь-яких невідповідностей вимогам КУпАП під час оформлення зазначених вище матеріалів, які б могли вплинути на висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 та наявності в його діях складу правопорушення, під час апеляційного перегляду не встановлено. 
Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог статей 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.
Порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи. 
Таким чином, суд апеляційної інстанції доходить висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови місцевого суду без змін. 
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника Ковальчука Володимира Івановича залишити без задоволення.
Постанову Соборного районного суду міста Дніпра від 11 березня 2026 року стосовно ОСОБА_1  за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя        О. П. Піскун