ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2974/26 Справа № 204/9852/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Черкез Д.Л. Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:
судді-доповідача Никифоряка Л.П.,
суддів Космачевської Т.В., Гапонова А.В.,

Учасники справи:
позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,
відповідач ОСОБА_1 ,
розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у місті Дніпрі справу, що виникла з цивільних правовідносин в якій подана апеляційна скарга Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Чечелівського районного суду м. Дніпра від 13 листопада 2025року, головуючий у суді першої інстанції Черкез Д.Л.
В С Т А Н О В И В:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У вересні 2025року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі — АТ КБ «ПриватБанк», Банк) подало в суд позов проти ОСОБА_1 з вимогою про стягнення з відповідачки на його користь заборгованості за кредитним договором № б/н від 02 лютого 2022року у розмірі 32 028,39грн.
Існування таких вимог позивач пов`язував із тим, що 19 березня 2018року відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав паспорт кредиту. 02 лютого 2022року відповідач підписав власноручно заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодив наступні умови: тип кредиту та розмір кредитного ліміту — відновлювана кредитна лінія до 200 000,00грн; тип кредитної карти — картка «Універсальна»; строк кредитування 12 місяців з пролонгацією; процентна ставка 42,0% річних; сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту; розмір мінімального обов`язкового платежу — 5% від заборгованості, але не менше ніж 100,00грн щомісячно або 10% від заборгованості, але не менше 100,00грн щомісячно — у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення; проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України (далі — ЦК України) встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості у розмірі 60,00%. 
Позивач стверджував, що відповідач отримав платіжний інструмент — кредитну картку номер НОМЕР_1 , строк дії – 01/22, тип – Універсальна, користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. 
У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 04 вересня 2025року має заборгованість у розмірі 32 028,39грн, яка складається з: заборгованість за тілом кредиту – 25 743,37грн та заборгованість за простроченими відсотками – 6 285,02грн.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Чечелівського районного суду м. Дніпра від 13 листопада 2025року у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх недоведеності, прийшовши до висновку, що позивачем не доведено укладення між позивачем та відповідачкою кредитного договору на умовах, про які зазначає позивач, матеріали справи не містять належних, достовірних та достатніх доказів на підтвердження отримання відповідачкою кредитної картки, її виду та строку дії, встановлення на цю картку кредитного ліміту та розміру такого ліміту.
На переконання суду першої інстанції, використання наведених у Заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 02 лютого 2022року Тарифів Банку є можливим лише за умови, що в Заяві зазначено про те, яку конкретно картку отримав позичальник, а за відсутності таких даних втрачається зв`язок між Тарифами Банку та умовами кредитування, які були обрані позичальником. Враховуючи, що Банком не доведено, який саме тип кредитної картки було видано позичальнику, неможливо встановити і розмір відсотків, які щомісячно мали нараховуватись Банком позичальнику за користування кредитними коштами.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
12 грудня 2025року АТ КБ «ПриватБанк» подало безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу на рішення Чечелівського районного суду м.Дніпра від 13 листопада 2025року.
В апеляційній скарзі заявник не погодився з висновками суду та висловив вимогу про скасування рішення та ухвалення нового про задоволення позову в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги зводились до того, що викладені в рішенні висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, суд не звернув увагу, що всі істотні умови кредитування було узгоджено в Заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, що особисто підписані відповідачкою. 
Зазначав, що на підставі підписаного відповідачкою паспорту кредиту було відкрито кредитний картковий рахунок та видано кредитну картку, строк дії якої було автоматично продовжено до теперішнього часу у зв`язку з повномасштабним вторгненнями на територію України.
Стверджував, що до 16 січня 2023року кредитний ліміт був встановлений на рівні “0”, який 17 січня 2023 року було збільшено до 5 000,00грн, 17 липня 2023року збільшено до 25 000,00грн, а користуватись кредитними коштами відповідачка почала з вересня 2023року, розраховуючись кредитною карткою за покупки, перераховуючи кошти на іншу картку та здійснюючи погашення використаних кредитних коштів шляхом поповнення рахунку готівкою в терміналі самообслуговування чи переказу коштів з інших рахунків.
Вважав, що обставини справи свідчать про обізнаність відповідачки про умови укладеного договору та їх прийняття, а тому наявні підстави для стягнення з відповідачки на користь Банку заборгованості за кредитним договором. Доказів, які б спростовували законність вимог позивача та правильність наданого банком розрахунку заборгованості, боржником не надано.
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
Відповідач своїм правом, передбаченим статтею 360 ЦПК України, не скористався та відзиву на апеляційну скаргу не подавав.
Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції
17 грудня 2025року ухвалою судді Дніпровського апеляційного суду з Чечелівського районного суду м. Дніпра витребувано цивільну справу №204/9852/25; та 24 грудня 2025року справа надійшла на адресу апеляційного суду.
29 грудня 2025року ухвалою судді Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» залишено без руху.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12 січня 2026року відкрито апеляційне провадження у справі.
29 січня 2026року ухвалою Дніпровського апеляційного суду справу призначено до розгляду без повідомлення учасників справи. 
Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно з частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Згідно пункту 1 частини першої статті 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони у справі повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та довідками про доставку електронного листа.
Сторони у справі у встановлений законом строк не звернулися до суду з заявою із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Фактичні обставини встановлені в ході судового розгляду, які підтверджені належними та допустимими доказами
19 березня 2018року  ОСОБА_1 підписала з АТ КБ «ПриватБанк» Паспорт споживчого кредиту, в якому наведена інформація про кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача для двох типів кредитних карток – картки «Універсальна» та картки «Універсальна Gold», інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача щодо вказаних типів карток, порядок повернення кредиту /а.с.38-39/.
02 лютого 2022року ОСОБА_1  підписала Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, в якій зазначено, що згідно із статтею 634 Цивільного кодексу України (далі — ЦК України), підписанням цієї Заяви клієнт приєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції чинній на дату підписання цієї Заяви, які разом становлять Договір банківського рахунка (далі – Договір), приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати /а.с.26-37/.
У вказаній заяві від 02 лютого 2022року наведені, зокрема: істотні умови договору «Кредитні картки», в тому числі тип кредиту, сума/ліміт кредиту, строк кредитування, спосіб та строк надання кредиту для різних типів кредитних карток — «Універсальна», «Універсальна Gold», Platinum, World Black Edition, Visa Signature, World Elite, Infinite, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для користувачів кредитних карток «Універсальна» та «Універсальна Gold», порядок повернення кредиту, наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором для користувачів кредитних карток «Універсальна» та «Універсальна Gold»; істотні та інші умови Договору «Оплата частинами та Миттєва розстрочка»; угода про використання простого електронного підпису; Умови та Правила надання банківських послуг на дату приєднання та підписання їх клієнтом, Тарифи.
Надана суду виписка за договором № б/н за період 01 лютого 2022року — 04 вересня 2025року містить відомості про операції по картці № НОМЕР_1 за період з 10 вересня 2023року по 01 серпня 2025року (переказ коштів на свою картку та зі своєї картки НОМЕР_2 , * НОМЕР_3 , обов`язковий платіж з картки 51**14, списання відсотків за використання кредитного ліміту), баланс по якій на кінець періоду становить «-32 028,39грн» /а.с.24-25/.
У наданому Банком розрахунку заборгованості за договором № б/н від 02 лютого 2022року зазначено, що станом на 04 вересня 2025року заборгованість відповідачки становить 32 028,39грн, яка складається з: заборгованість за тілом кредиту – 25 743,37грн, заборгованість за простроченими відсотками – 6 285,02грн /а.с.20-23/.
Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду
Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача щодо змісту судового рішення, яке оскаржено, дослідив доводи апеляційної скарги та з`ясував межі, в яких повинна здійснюватися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази.
У своїх висновках про відмову у задоволенні позову суд першої інстанції вирішального значення надав тій обставині, що позивачем не підтверджені належними та допустимим доказами обставини щодо укладення між позивачем та відповідачкою кредитного договору на умовах, про які зазначає позивач, не доведено отримання відповідачкою кредитної картки, її виду та строку дії, встановлення на цю картку кредитного ліміту та розміру такого ліміту.
Дослідивши наявні в цивільній справі документальні докази апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, так як судом першої інстанції при ухваленні рішення додержані норми матеріального і процесуального права.
Мотиви та норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції 
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина перша та друга статті 639 ЦК України).
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Для вирішення спору в даній справі обов`язковим є з`ясування обставин щодо погоджених між сторонами умов кредитування, отримання відповідачем платіжного інструменту (кредитної картки), його типу, строку дії, розміру встановленого на цей платіжний інструмент кредитного ліміту та виникнення у позичальника зобов`язання сплатити певну суму отриманих в кредит коштів та процентів на користь Банку у строк та в порядку відповідно до цивільно-правового договору.
Банк у позовній заяві стверджував, що відповідачка 02 лютого 2022 року підписала власноручно заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та погодила, зокрема, наступні умови: тип кредиту та розмір кредитного ліміту — відновлювана кредитна лінія до 200 000,00грн; тип кредитної карти — картка «Універсальна»; строк кредитування 12 місяців з пролонгацією; процентна ставка 42,0% річних.
Проте, у вказаній Заяві не зазначено про погодження відповідачкою саме таких конкретних умов, про які у позовній заяві зазначає позивач.
Так, у Паспорті споживчого кредиту від 19 березня 2018року та Заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 02 лютого 2022року дійсно наявний підпис від імені відповідачки ОСОБА_1 . Водночас, вказані документи містять в собі інформацію про основні умови кредитування для різних типів кредитних карток, які можуть бути надані клієнтам АТ КБ «ПриватБанк»: Паспорт споживчого кредиту містить інформацію щодо картки «Універсальна» та «Універсальна Gold», а Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг — щодо карток «Універсальна», «Універсальна Gold», Platinum, World Black Edition, Visa Signature, World Elite, Infinite, а також щодо умов договору «Оплата частинами та Миттєва розстрочка». Наданий позивачем Паспорт споживчого кредиту та Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг не містять відомостей щодо обрання відповідачкою виду банківських послуг, які вона бажає отримати у Банку, та видачі їй позивачем кредитної картки.
У позовній заяві та в апеляційній скарзі Банк наполягав на тому, що відповідачка отримала платіжний інструмент - кредитну картку номер НОМЕР_1 , строк дії – 01/22, тип – Універсальна.
Але, як встановив суд першої інстанції, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, позивачем не надано жодних належних, достовірних та достатніх доказів на підтвердження отримання відповідачкою від позивача кредитної картки типу «Універсальна» № НОМЕР_1 зі строком дії 01/22.
Щодо доводів позивача про те, що отримання відповідачкою вищезазначеної кредитної картки підтверджується випискою по рахунку, то колегія суддів такі доводи до уваги не приймає та вважає за необхідне зазначити, що сама по собі виписка по рахунку не може достеменно свідчити про отримання кредитної картки саме відповідачкою, а відображає лише інформацію про здійснені по рахунку операції. Крім того, виписка по рахунку не містить відомостей щодо типу кредитної картки, по якій здійснювались операції, та строку її дії.
Більш того, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що надана позивачем виписка за договором містить відомості про операції по картці № НОМЕР_1 за період з 10 вересня 2023року по 01 серпня 2025року, в той час як у позовній заяві Банк зазначав, що строк дії вказаної картки — 01/22, що викликає обґрунтовані сумніви в можливості встановити кредитний ліміт на картку, строк дії якої сплив, та можливості позичальника користуватись таким кредитним лімітом.
Доводи апеляційної скарги про те, що строк дії цієї картки було автоматично продовжено до теперішнього часу у зв`язку з повномасштабним вторгненнями на територію України, не доведені жодними доказами та, крім того, колегія суддів зауважує, що закінчення строку дії картки припадало на період ще до підписання відповідачкою 02 лютого 2022року заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та до введення в Україні 24 лютого 2022року воєнного стану.
Доводи скаржника про те, що відповідачка розраховувалась кредитною карткою за покупки в торгових точках та поповнювала рахунок готівкою в терміналі самообслуговування спростовуються наданою самим же позивачем випискою за договором, в якій містяться відомості лише про операції з переказу коштів на картку та з картки 51** НОМЕР_4 , * НОМЕР_3 , обов`язкові платежі з картки 51**14 та списання відсотків за використання кредитного ліміту.
Відповідно до статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частина перша статті 76 ЦПК України доказами визначає будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (частина перша, друга статті 77 ЦПК України). 
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 78 ЦПК України). 
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України).
Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Тож, позивачем не доведено отримання відповідачкою від Банку платіжного інструменту для користування відновлюваною кредитною лінією та типу цього платіжного інструменту.
За відсутності відомостей про тип отриманої кредитної картки неможливо також визначити, які умови кредитування та тарифи Банку з тих, які зазначені в Заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 02 лютого 2022року, в даному випадку мали бути застосовані Банком до позичальника.
Заразом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).
Крім того, матеріали справи не містять доказів щодо встановлення позивачем відповідачці кредитного ліміту, розміру такого кредитного ліміту та дати його встановлення.
Будь-яких доказів на підтвердження доводів скаржника про те, що 16 січня 2023року кредитний ліміт був встановлений на рівні “0”, 17 січня 2023 року був збільшений до 5 000,00грн, а 17 липня 2023року збільшений до 25 000,00грн, позивач суду не надав.
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Тож, позивач, розпоряджаючись своїми правами на власний розсуд, з метою доведення своїх позовних вимог достатніми і допустимими доказами та задля уникнення доказування на підставі припущень, не надав суду доказів, які б надавали можливість встановити наявність між позивачем та відповідачкою кредитних правовідносин та встановити істотні умови, на яких було надано кредит, що є обов`язковим для стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором. 
З наданих доказів неможливо встановити укладення 02 лютого 2022року між сторонами кредитного договору та дійсні умови такого договору.
Без встановлення вищевказаних обставин не буде відповідати вимогам законності стягнення з відповідачки в судовому порядку заборгованості за кредитним договором у розмірі 32 028,39грн.
Наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором станом на 04 вересня 2025року та виписка за договором не є безспірними доказами існування між сторонами кредитних правовідносин на умовах, про які зазначає позивач.
Інших доказів на підтвердження заявлених позовних вимог позивачем не надано, хоча в даному випадку доведення обставини, які мають значення для справи і на які сторона посилається як на підставу своїх вимог, в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є процесуальним обов`язком сторони, яка посилається на ці обставини.
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції, оцінивши подані суду докази, обґрунтовано виходив із того, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 02 лютого 2022року було укладено кредитний договір на умовах, про які у позовній заяві зазначав позивач.
Банком не надано суду достатньо допустимих і належних доказів, які в своїй сукупності свідчили б про законність стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором у розмірі 32 028,39грн та укладення між сторонами 02 лютого 2022року кредитного договору на умовах, про які у позовній заяві зазначав позивач. 
За наведених умов відсутні підстави для задоволення позову Банку.
Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони.
Верховний Суд зазначає, що стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведення.
Тож, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» у зв`язку з їх недоведеністю. 
Інші доводи не можуть бути взяті до уваги судом апеляційної інстанції, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду по їх оцінці. 
Проте, згідно статті 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Ніщо не вказує на те, що судом не дотримано принципу рівності, що витікає із змісту частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Заразом, заявником апеляційної скарги не підтверджено жодних порушень норм процесуального права, через які він не зміг повною мірою реалізувати свої процесуальні права чи які би призвели до ухвалення незаконного рішення, оскільки судом першої інстанції створені умови для того, щоб позивач надав пояснення та докази щодо обставин, на які він посилався як на підставу своїх заперечень.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм матеріального права виходить суд апеляційної інстанції, та вважає що суд першої інстанції виконав вимоги закону про законність рішення суду, що дає підстави суду апеляційної інстанції відповідно до статті 375 ЦПК України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Керуючись статтями 259, 268, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, –
У Х В А Л И В:
Залишити без задоволення апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк».
Рішення Чечелівського районного суду м. Дніпра від 13 листопада 2025року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частиною третьою статті 389 ЦПК України.
Повне судове рішення складено 03 березня 2026року.

Судді: