КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Провадження: 33/824/2449/2026 Категорія: ч. 1 ст. 172-6 КУпАП
ЄУН: 761/31324/25 Суддя у І інстанції: Хардіна О.П.
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2026 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.,
перевіривши апеляційну скаргу, подану ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 10 листопада 2025 року, якою
ОСОБА_1 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,
визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень,
В С Т А Н О В И Л А:
Постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він, обіймаючи посаду провідного спеціаліста відділу договірної роботи Адміністративно-господарського управління апарату Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України, будучи державним службовцем категорії «В», відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія даного Закону, у порушення вимог пункту 2-7 Розділу XIII «Прикінцеві положення» та абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», 24 травня 2021 року припинивши діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, 23 лютого 2024 о 19:52 несвоєчасно, без поважних причин подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування, за минулий 2021 рік (після звільнення) (далі - Декларація), шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр) у власному персональному електронному кабінеті, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» 20 лютого 2026 року до місцевого суду подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 10 листопада 2025 року скасувати та закрити провадження у справі № 761/31324/25 відповідно до п. 7 ч. 1 ст. ст. 247 КУпАП.
Також, як у змісті апеляційної скарги, так і окремо, ОСОБА_1 заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке, з посиланням на приписи ст. 289 КУпАП, обґрунтоване тим, що документ «Постанова від Шевченківського районного суду м. Києва» згідно з даними Електронного суду надійшов лише 9 грудня 2025 року, фактично підписаний суддею Хардіною О.П. 8 грудня 2025 року, а тому він ( ОСОБА_1 ) не міг вчасно подати апеляційну скаргу на цю постанову, оскільки не було підстави оскаржувати рішення, яке офіційно не було видано, оприлюднено та надано йому для ознайомлення. Вважає причини пропуску строку поважними та не з його вини.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , слід дійти висновку, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з огляду на наступне.
Частиною 2 ст. 294 КУпАП визначено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. 

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що 10 листопада 2025 року за участю ОСОБА_1 винесена оскаржувана постанова, роз`яснено порядок і строки її оскарження в апеляційному порядку. 

11 грудня 2025 року ОСОБА_1 з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» подав апеляційну скаргу на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 10 листопада 2025 року (ас. 51-73).

Оскільки апелянтом не порушувалось питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, постановою Київського апеляційного суду від 29 грудня 2025 року означена апеляційна скарга повернута ОСОБА_1 (ас. 76).

13 січня 2026 року ОСОБА_1 з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» подав повторно апеляційну скаргу на постанову місцевого суду від 10 листопада 2025 року. До апеляційної скарги, окрім іншого, долучено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження (ас. 79-104).

17 лютого 2026 року постановою Київського апеляційного суду відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 10 листопада 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та апеляційна скарга повернута останньому.
Обґрунтовуючи відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку, суд апеляційної інстанції зазначив, що доводи ОСОБА_1 про те, що з оскаржуваною постановою він ознайомився тільки 9 грудня 2025 року, не є обставиною, яка свідчить про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді, так як діючими нормами КУпАП не передбачено, що строк на апеляційне оскарження постанови судді обраховується з моменту вручення копії постанови особі або з дня ознайомлення з нею. Також вказана обставина не є непереборною для подання апеляційної скарги. Інших доводів клопотання не містить.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді не наведено підстав поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду міста Києва від 10 листопада 2025 року, які б об`єктивно перешкоджали ОСОБА_1 оскаржити її в апеляційному порядку у встановлений законом строк, з огляду на що не вбачається підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді від 10 листопада 2025 року (ас. 110-111).

До поданої втретє апеляційної скарги ОСОБА_1 долучене клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 листопада 2025 року, яке є за змістом ідентичним попередньому та, як наголошувалось вище, було предметом розгляду суду апеляційної інстанції.
Будь-яких нових чи додаткових доводів на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду апелянтом у поданому клопотанні не зазначено.
Відповідно до ч. 10 ст. 294 КУпАПпостанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Чинним процесуальним законом, який регламентує провадження у справах про адміністративне правопорушення в апеляційній інстанції, не передбачено перегляд постанови судді апеляційного суду щодо відмови у поновленні строку та повернення апеляційної скарги.
Оскільки доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 листопада 2025 року, які зазначені у поданій втретє апеляційній скарзі та долученому до неї клопотанні, є аналогічними доводам клопотання, які містились у поданій вдруге апеляційній скарзі та клопотанні до неї, та вже були предметом розгляду судом апеляційної інстанції, їм була надана оцінка, то за наявності постанови судді Київського апеляційного суду від 17 лютого 2026 року про відмову у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду та повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 , повторний перегляд в апеляційному порядку клопотань про поновлення строку, заявлених з аналогічних підстав, законом не передбачений, а, окрім того, суддя апеляційного суду не має правових підстав ухвалити інше рішення за аналогічним клопотанням, оскільки не наділений правом ревізувати судове рішення, ухвалене іншим суддею апеляційного суду, яке набрало законної сили.
З огляду на вищевикладене, підстав для поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 10 листопада 2025 року не встановлено, а, відтак, апеляційна скарга з додатками підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,
П О С Т А Н О В И Л А:
Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 10 листопада 2025 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 з додатками повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя 
Київського апеляційного суду М.А.Васильєва