ПОСТАНОВА 
Іменем України

13 березня 2026 року        м. Кропивницький

справа № 386/1327/25
провадження № 22-ц/4809/523/26 

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Єгорової С. М. (суддя-доповідач), суддів: Карпенка О.Л.,Чельник О. І.,
учасники справи:
позивач –Акціонерне товариство «Сенс Банк»,
відповідач – ОСОБА_1 ,
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 07 жовтня 2025 року у складі головуючого судді Гута Ю. О.
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.
У липні 2025 року Акціонерне товариство «Сенс Банк» звернулось з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути із відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором 500846033 у розмірі 48208,37 грн, з яких: 26 447, 58 грн – заборгованість по тілу кредиту, 21 760, 79 грн – заборгованість за відсотками.
В обгрунтування зазначено, що 16 квітня 2021 року між ОСОБА_1 та АТ «Альфа Банк» укладено угоду про надання споживчого кредиту (кредитний договір) №500846033.
Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`язувався надати позичальникові кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та умовах, визначених кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та умовах, що передбачені кредитним договором.
Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 календарних днів з дня отримання від банку інформації.
Вказано, що банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту.
Разом з тим, позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором не виконав, унаслідок чого утворилась заборгованість, яка становить 48 208, 37 грн.
12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс-Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року.
Позивач зазначає, що з метою досудового, добровільного врегулювання спору на адресу позичальника було направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань. Дану вимогу відповідачем залишено без реагування. Тобто відповідач свідомо не скористався своїм правом на дотримання строку для погашення заборгованості.
З метою захисту своїх прав, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 07 жовтня 2025 року задоволено позов АТ «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором № 500846033, у розмірі 48 208 грн 37 коп, з яких: 26 447,58 грн - заборгованість по тілу кредиту, 21 760,79 грн - заборгованість по відсотках.
Здійснено розподіл судових витрат.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався тим, що позивачвиконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного кредитного договору, видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок, вказаний ним в особистому кабінеті, разом з тим, відповідач не виконав свої зобов`язання щодо погашення суми позики та не надав до суду доказів на спростування факту використання кредитних коштів.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
ОСОБА_1 подав до апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 07 жовтня 2025 року.
В обгрунтування зазначено, що позивачем не надано до суду належним чином оформленого розрахункового документу, що містить печатку та підпис Голови банку, який підтверджує факт видачі/перерахування кредитних коштів саме на підставі вказаної Анкети-заяви на відповідний рахунок відповідача. Вказав, що виписка, долучена до матеріалів справи не може бути належним доказом існування боргу саме перед АТ «Сенс Банк».
Відповідач вважає, що матеріали справи не містять жодних доказів щодо фактичної видачі платіжної картки в межах укладеного договору, зокрема, відсутні дані про дату її видачі, тип картки, строк її дії, а також встановлений кредитний ліміт і його розмір. Також зазначив, що у матеріалах справи відсутня інформація про те, чи отримував відповідач вказану кредитну картку та чи користувався нею.
Вказав, що в позовній заяві не зазначено з чого складається заборгованість за кредитним договором. 
Відсутність у матеріалах справи меморіального ордеру про видачу кредитних коштів на рахунок відповідача, на думку останнього, унеможливлює встановлення всіх обставин укладення кредитного договору, оскільки виписка по картковому рахунку не може підтверджувати факт існування боргу.
Зазначив, що з наданого розрахунку заборгованості та виписки, видно, що позивачем нараховувалася та утрмувалася комісія РКО, що суперечить нормам Закону «Про споживче кредитування».
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.
Відзиву на апеляційну скаргу позивачем не подано, що згідно вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Позиція апеляційного суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Згідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.
Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Встановлені судом першої інстанції неоспорені обставини, а також обставини встановлені апеляційним судом.
16 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Альфа-Банк» з метою отримання банківських послуг, підписав оферту на укладання угоди про надання кредиту №500846033, якою запропонував банку укласти угоду про надання споживчого кредиту, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Підставою для Угоди є договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», що укладений між ним та банком. 
Згідно оферти сторони погодили умови споживчого кредиту: тип кредиту – кредит готівкою; сума кредиту – 32052, 98 грн; процентна ставка % річних - 32,00%, тип ставки – фіксована; строк кредиту – 36 місяців.
Пунктом 2 визначено, що дата повернення кредиту – 19 квітня 2024 року. Для повернення заборгованості за Угодою, ОСОБА_1 запропонував використовувати рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у банку.
Пунктом 3 передбачено, що позичальник просить надати кредит для повернення заборгованості за кредитним договором №501189479 від 26 вересня 2019 року. Розмір – 32052, 98 грн. Спосіб видачі – переказ коштів на рахунок № НОМЕР_2 , відкритий в АТ «Альфа-Банк».
Визначено, що угода набуває чинності з моменту підписання банком акцепту на укладання угоди та надання споживчого кредиту, відповідно до умов угоди та договору (а.с.44).
16 квітня 2021 року АТ «Сенс Банк» та ОСОБА_1 підписали анкету-заяву про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» (а.с.45).
Відповідач ОСОБА_1 підписав 16 квітня 2021 року паспорт споживчого кредиту, в якому визначено суму кредиту – 32052,98 грн, строк кредитування – 36 місяців, процентна ставка – фіксована, 32% (а.с.45 зворот).
Додатком №1 до Угоди про надання кредиту №500846033 від 16 квітня 2021 року є Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням всіх супутніх послуг. У вказаному графіку детально визначено дати платежів, розраховано суми, які повинен вносити відповідач на погашення кредитної заборгованості. Вказаний графік підписаний особистим підписом відповідача (а.с.46).
Згідно меморіального ордеру №202679840 від 19 квітня 2021 року, АТ «Сенс Банк» перерахувало на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , 32 052, 98 грн. Призначення платежу: надання кредиту за кредитним договором №500846033 від 16 квітня 2021 року (а.с.33 зворот).
Відповідно до виписки по особовим рахункам ОСОБА_1 за період з 16 квітня 2021 року по 30 травня 2025 року, сформованої АТ «Сенс Банк», убачається зарахування на рахунок відповідача 19 квітня 2021 року коштів у розмірі 32 052, 98 грн. Вказана виписка відображає детально всі операції по рахунку відповідача, зокрема здійснені ним оплати в рахунок погашення кредитної заборгованості (а.с.34-43).
Згідно розрахунку заборгованості за кредитом у гривні, загальна заборгованість згідно кредитного договору №500846033 від 16 квітня 2021 року станом на 30 травня 2025 року складає 48 208, 37 грн, з яких: 26 447, 58 грн – заборгованість за кредитом; 21 760, 79 грн - заборгованість за відсотками (а.с.47). Остання сплата відповідачем заборгованості відбулась 19 січня 2022 року.
Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 12 серпня 2022 роаку загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк».
11 квітня 2025 року Банк направив на адресу ОСОБА_1 вимогу про усунення порушень. Зазначено, що станом на 24 березня 2025 року загальна сума заборгованості становить 48 208, 37 грн. АТ «Сенс Банк» вимагає протягом 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги Банку, але в будь-якому випадку не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання даної вимоги, усунути порушення умов Кредитного договору та погасити заборгованість в розмірі простроченого боргу, у випадку невиконання, - достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі та сплатити всі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом, комісії, а саме: 48 208, 37 грн. У разі невиконання даної вимоги, АТ «Сенс Банк» змушений буде звернутись за захистом своїх порушених прав та законних інтересів до суду з метою стягнення існуючої заборгованості (а.с.48).
Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.
Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договір.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).
За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина перша статті 527 ЦК України).
Відповідно до положень статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Відповідно дост. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказано у пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Особа, яка зробила пропозицію укласти договір (оферту), у разі беззастережного акцепту цієї пропозиції його адресатом автоматично стає стороною в договірному зобов`язанні.
Акцептом визнається відповідь особи, якій адресована оферта, про її прийняття. Акцепт повинен бути повним і беззастережним. Мовчання за загальним правилом не є акцептом, якщо інше не випливає із закону, звичаю ділового обороту або з колишніх ділових відносин сторін. Мовчання можна вважати акцептом лише тоді, коли це прямо передбачено договором або законом.
Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується та не спростовано відповідачем, що 16 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Альфа-Банк» з метою отримання банківських послуг, підписав оферту на укладання угоди про надання кредиту №500846033, якою запропонував банку укласти угоду про надання споживчого кредиту, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Підставою для Угоди є договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», що укладений між ним та банком. Згідно оферти сторони погодили умови споживчого кредиту: тип кредиту – кредит готівкою; сума кредиту – 32052, 98 грн; процентна ставка % річних - 32,00%, тип ставки – фіксована; строк кредиту – 36 місяців. Пунктом 2 визначено, що дата повернення кредиту – 19 квітня 2024 року. Для повернення заборгованості за Угодою, ОСОБА_1 запропонував використовувати рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у банку. Пунктом 3 передбачено, що позичальник просить надати кредит для повернення заборгованості за кредитним договором №501189479 від 26 вересня 2019 року. Розмір – 32052, 98 грн. Спосіб видачі – переказ коштів на рахунок № НОМЕР_2 , відкритий в АТ «Альфа-Банк». Визначено, що угода набуває чинності з моменту підписання банком акцепту на укладання угоди та надання споживчого кредиту, відповідно до умов угоди та договору (а.с.44).
16 квітня 2021 року АТ «Сенс Банк» та ОСОБА_1 підписали анкету-заяву про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» (а.с.45).
Відповідач ОСОБА_1 підписав 16 квітня 2021 року паспорт споживчого кредиту, в якому визначено суму кредиту – 32052,98 грн, строк кредитування – 36 місяців, процентна ставка – фіксована, 32% (а.с.45 зворот).
Додатком №1 до Угоди про надання кредиту №500846033 від 16 квітня 2021 року є Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням всіх супутніх послуг. У вказаному графіку детально визначено дати платежів, розраховано суми, які повинен вносити відповідач на погашення кредитної заборгованості. Вказаний графік підписаний особистим підписом відповідача (а.с.46).
Анкета-заява, надана позивачем до позовної заяви, містить докладну інформацію щодо особи позичальника, зокрема дату його народження, індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта і дату його видачі, адресу проживання, номер мобільного телефону. 
З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що відповідач був належним чином ознайомлений з умовами кредитування, позивач надав належні та допустимі докази на підтвердження факту укладення з відповідачем кредитного договору, перерахування на його картковий рахунок кредитних коштів та виписку по рахунку відповідача.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що місцевий суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості з відповідача.
Посилання в апеляційній скарзі про ненадання належних та допустимих доказів на підтвердження наявності заборгованості є безпідставним з огляду на таке.
Так, належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно достатті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75, встановлено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній, зокрема, у постанові від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16-ц (провадження №61-3689св21).
З урахуванням зазначеного, надана позивачем виписка по рахунку відповідача є належним та достатнім доказом, яка підтверджує рух коштів по картці ОСОБА_1 , а також містить інформацію про зарахування на його рахунок кредитних коштів, здійснення ним часткових оплат за користування кредитними коштами.
Щодо тверджень відповідача про відсутність меморіального ордеру про видачу коштів, колегія суддів зазначає, що позивачем до матеріалів справи долучено меморіальний ордер №202679840 від 19 квітня 2021 року, за яким АТ «Сенс Банк» перерахувало на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , 32 052, 98 грн. Призначення платежу: надання кредиту за кредитним договором №500846033 від 16 квітня 2021 року (а.с.33 зворот).
Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України), відповідач укладений ним правочин не оспорював, відсутнє рішення суду про визнання його недійсним.
Доводи апеляційної скарги не спростовують встановлених судом фактичних обставин справи, не грунтуються на нормах матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain, п. п. 29 - 30).
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Виходячи з викладеного, судом першої інстанції правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам, не порушено норми процесуального права.
З підстав, передбачених статтею ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 384 ЦПК України ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 07 жовтня 2025 року залишити без змін.
Поновити дію рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 07 жовтня 2025 року.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог статті 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.
Повна постанова складена 13.03.2026.

Судді С. М. Єгорова

О.Л. Карпенко

О. І. Чельник