печерський районний суд міста києва

Справа № 757/29988/25-ц 
пр. 2-7489/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 листопада 2025 року Печерський районний суд м. Києва в складі:
Головуючого: судді Григоренко І.В.,
при секретарі: Зінченко І.І.,
за участю:
позивача: не з`явився,
представника позивача: не з`явився,
представника відповідача: не з`явився,
третьої особи-1: не з`явився,
третьої особи-2: не з`явився, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни, Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиці Андрія Андрійовича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» (далі - відповідач, ТОВ «ФІНФОРС») за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни (далі - третя особа-1, Приватний нотаріус Грисюк О. В.), Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиці Андрія Андрійовича (далі - третя особа-2, Приватний виконавець Пиця А. А.),в якому просить визнати виконавчий напис, який вчинено приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, зареєстрованим за № 9844 від 14.05.2021 року, таким, що не підлягає виконанню. 
В обґрунтування заявлених вимог представник позивача - адвокат Зачепило Зоряна Ярославівна (далі - представник позивача - адвокат Зачепило З.Я.) зазначає, що 14.05.2021 року Приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. було вчинено виконавчий напис № 9844, у зв`язку із боргом за кредитним договором № 956361-А від 14.07.2020 року укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «СС ЛОУН» у розмірі 11 475,00 грн, правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення права вимоги № 40071779-68 від 16.09.2020 року є ТОВ «ФІНФОРС». 04.08.2021 року Приватним виконавчого округу Львівської області Пицею А.А, на підставі виконавчого напису № 9844 від 14.05.2021 року, було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2.
Представник позивача - адвокат Зачепило З.Я. вважає, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки був вчинений з недотриманням вимог чинного законодавства, зокрема, приватний нотаріус не перевірив нотаріальне посвідчення кредитного договору № 965361-А від 14.07.2020 року, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «СС ЛОУН», а також не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої пунктом 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та не надав достатніх та належних доказів відповідно до п. 3.2 передбаченого Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, у зв`язку з чим, оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.06.2025 року, справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І. В.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27.06.2025 року в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни, Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиці Андрія Андрійовича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 11.09.2025 року.
09.09.2025 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Зачепило З.Я. надійшла заява про розгляд справи без участі позивача.
Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.09.2025 року, у зв`язку з першою неявкою в судове засідання учасників судового процесу, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи та керуючись ч. 2 ст. 223 ЦПК України розгляд справи було відкладено до 19.11.2025 року.
В судове засідання 19.11.2025 року учасники судового процесу не з`явились, про час, дату та місце розгляду повідомлені належним чином, в тому числі, з використанням засобів мобільного зв`язку, електронною поштою та шляхом публікації оголошення на веб-порталі судової влади України.
Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчить направлення останньому судової повістки, ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на зазначену в позовній заяві адресу, так відповідно до рекомендованого повідомлення, що повернулось на адресу суду, відповідач отримав документи 29.08.2025 року.
Оскільки, відповідач правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався, а треті особи не надали пояснення щодо позову, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними матеріалами.
Оскільки, згідно з п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників справи.
Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне.
Суд встановив, що 14.07.2020 року між ТОВ «СС ЛОУН» (відповідно до Договору - Кредитор) та ОСОБА_1 (відповідно до договору - Позичальник) укладено кредитний договір № 956361-А відповідно до умов якого Кредитор зобов`язується надати Позичальнику в користування грошові кошти (кредит) у розмірі 5 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов цього Договору (а. с. 7-14).
14.05.2021 року Приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за № 9844, про звернення стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за Кредитним договором № 956361-А від 14.07.2020 року, укладеним з ТОВ «СС ЛОУН», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимог за кредитним договорами № 40071779-68 від 16.09.2020 року є ТОВ «ФІНФОРС», що є Стягувачем заборгованості за кредитний договір № 956361-А від 14.07.2020 року. Стягнення заборгованості проводиться за період з 16.09.2020 року № 16.04.2021 року. Сума заборгованості складає 11 475,00 грн. що складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 5 000,00 грн. та простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 6 475,00. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату із Стягувача за домовленістю сторін. Загальна сума, що підлягає стягненню становить 11 475,00 грн. (а. с. 15).
04.08.2021 року Приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пицею А.А, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого напису № 9844, вчиненого 14.05.2021 року Приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В.(а. с. 16).
Згідно ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Як визначено у ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595.
Згідно пп. пп. 1.1, 1.2 п. 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пп. 3.1 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
Підпунктом 3.2 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595, встановлено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.
Як визначено у пп. 3.4 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595, строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.
В силу вимог пп. 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.
Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Так, відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.
Так, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).
Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, у частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 залишено без змін.
Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 відмовлено у задоволенні заяви ПАТ «КБ «ПриватБанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14.
В свою чергу, відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (в редакції на момент вчинення виконавчого напису), для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язань.
Так, серед документів, наданих відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення може провадитися у безспірному порядку.
Також суд вважає за необхідне зазначити, що нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком.
Верховним Судом у постанові від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) зроблено правовий висновок про те, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.
Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом у виконавчому написі зроблено відповідачем одноособово без урахування та позиції позивача. Жодного повідомлення позивачу від нотаріуса не надсилалося.
Крім того, належними доказами є первинні облікові документи, оформлені у відповідності до Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» та Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30.12.1998 № 566. Розрахунок заборгованості є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків банку і не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог відповідача до позивача.
Документами, які підтверджують безспірність заборгованості, не можуть бути розрахунок заборгованості чи довідка про існування заборгованості, складені банком. Останні є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків банку і не можуть слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог відповідача до позивача.
Натомість, доказів надання приватному нотаріусу належним чином оформленої засвідченої виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості до матеріалів справи не долучено. Крім того приватний нотаріус не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої пунктом 2.3 глави 16 Порядку.
При цьому, відповідачем не спростовано належними, достатніми та допустимими доказами вказаних обставин. Крім того, у матеріалах справи відсутні докази направлення боржнику вимоги стягувача про усунення порушень за Кредитним договором № 956361-А від 14.07.2020 року та одержання її боржником.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16, посилаючись на приписи статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» зазначила, що захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Як визначено у ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Так судом при дослідженні матеріалів справи встановлено, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не дотримано вимог щодо безспірності заборгованості позивача перед відповідачем, оскільки сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів не свідчить про відсутність спору стосовно розміру заборгованості позивача.
За вказаних обставин, зважаючи на те, що віповідачем не надано будь-яких заперечень належних, достатніх та допустимих доказів в (на спростування позовних вимог) позивача, відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису від 14.05.2021 року, вчиненого Приватним нотаріусом Грисюк О. А., що зареєстрований в реєстрі за № 9844, таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованим та підлягають задоволенню.
Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Щодо судового збору, то відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов?язані порушенням їх прав. 
Порушені права можуть захищатися як у суді першої інстанції (при пред?явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу ( поданні апеляційної та касаційної скарг). Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завданням якого є справедливий розгляд і вирішення цивільного справ з метою захисту порушеного права (стаття 22 Закону України «Про захист про споживачів», стаття 2 ЦПК України). 
Зазначена правова позиція викладена постанові КЦС ВС від 19 жовтня 2022 року у справі № 743/1481/21.
Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат між сторонами, регулюється ст. 141 ЦПК України. Зокрема: судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Враховуючи викладене, керуючись ст. 18 Цивільного кодексу України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», пп. пп. 1.1, 1.2 п. 1 глави 16 розділу ІІ, пп. 3.1, 3.2, 3.4, 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595, Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, ст. ст. 3, 4, 12, 13, 19, 76-81, 133-141, 259, 263-265, 273, 274, 275, 278, 279, 353, 354, 355, п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, суд, 

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни, Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиці Андрія Андрійовича, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити. 
Визнати виконавчий напис, вчинений 14.05.2021 року Приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, що зареєстрований в реєстрі за № 9844, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» заборгованості за Кредитним договором № 956361-А від 14.07.2020 року укладеного між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН» у розмірі 11 475,00 грн. (одинадцять тисяч чотириста сімдесят гривень 00 копійок), правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення права вимоги № 40071779-68 від 16.09.2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» таким, що не підлягає виконанню.
Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» (01042, м. Київ, вул. Іоанна Павла ІІ, буд. 4/6, корпус В, кабінет 508-2, код ЄДРПОУ 41717584) на користь держави судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.
Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС», 01042, м. Київ, вул. Іоанна Павла ІІ, буд. 4/6, корпус В, кабінет 508-2, код ЄДРПОУ 41717584.
Третя особа-1: Приватний нотаріус Києво-Святошинського району нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, 08140, Київська обл., с. Білогородка, вул. Леніна, 33.
Третя особа-2: Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиця Андрій Андрійович, 79053, м. Львів, вул. В. Янева, 23, під`їзд 1, офіс. 1.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст судового рішення складений та підписаний 19.11.2025.

Суддя І.В. Григоренко