МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 лютого 2026 р.  	№ 400/11914/25 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Величка А.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , 	
до відповідача	ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , 	
про	визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,	

ВСТАНОВИВ:
До Миколаївського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 та просить суд:визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ), які полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 ) та оголошення його в розшук; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ) виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів дані про порушення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 ) правил військового обліку та оголошення його в розшук; визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ), які полягають у направленні звернення до відділення поліції № 2 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області для здійснення адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 як особи, яка скоїла адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ) повідомити відділення поліції № 2 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 як особи, яка скоїла адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
В обґрунтування позову вказав, що йому стало відомо, що він перебуває у розшуку як порушник правил військового обліку. Вважає, що у відповідача не було таких повноважень, а тому такі дії є протиправними.
Ухвалою суду від 06.11.2025 року було відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому проти задоволення позовних вимог заперечував та вказав, що після того як позивач не прибув за повісткою, відповідачем в автоматичному режимі було подано звернення до органів Національної поліції.
Дослідивши докази, суд, встановив наступне
Позивач із відповіді на адвокатський запит дізнався, що перебуває у розшуку як порушник правил військового обліку. Вказує, що повістка йому не надсилалася, протокол по справі про адміністративне правопорушення уповноваженою особою не складався, постанова не виносилася. Тому вважає оголошення його у розшук для подальшого адміністративного затримання незаконним.
Не погодившись із вищезазначеними діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідачем надсилалася позивачу повістка, яку позивач від відділення Укрпошти не отримував, вважає дії відповідача протиправними щодо оголошення останього у розшук.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснює, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби Закон України від 25.03.1992 №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон №2232-ХІІ).
Згідно з частинами першою, третьої статті 1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію віл 21.10.1993 № 3543-ХП (далі Закон № 3543-ХІІ).
Згідно зі статтею 1 Закону 3543-Х1І мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Стаття 22 Закону №3543-XII передбачає обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації. Серед іншого, громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.
Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (частина третя статті 22 Закону №3543-ХІІ).
За змістом частини п`ятої статті 22 Закону №3543-ХІІ призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин.Особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.
Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, шо забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Згідно з пунктом 9 цього Положення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, серед іншого:
здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та Служби зовнішньої розвідки): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку);
забезпечують захист цілісності бази Реєстру, його апаратного та програмного забезпечення, достовірності даних Реєстру, захист від несанкціонованого доступу, незаконного використання, копіювання, спотворення, знищення даних Реєстру, безпеку персональних даних відповідно до Законів України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів", "Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах", "Про захист персональних даних" та міжнародних договорів у сфері захисту інформації, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України;
звертаються в установленому законом порядку до органів Національної поліції щодо доставлення до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення;
розглядають справи (цілодобово під час проведення мобілізації та/або у період воєнного стану) про адміністративні правопорушення та накладають адміністративні стягнення відповідно та з дотриманням Кодексу України про адміністративні правопорушення;
виконують інші функції відповідно до законодавства.
Твердження Позивача про те, що уточнення ним даних є підставою для нез`явлення за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_4 є помилковим виходячи з наступного.
Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 30.12.2022 № 1487 та Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.20024 № 560, не передбачають залежності та/або взаємозв`язку між обов`язком військовозобов`язаного з`являтися до відповідного ІНФОРМАЦІЯ_4 за викликом з уточненням або не уточненням ним даних як хибно вважає позивач.
Наведені нормативні акти встановлюють безвідносний обов`язок військовозобов`язаного з`являтися за викликом до відповідного ІНФОРМАЦІЯ_4 . Чинне законодавство не передбачає можливості військовозобов`язаного самостійно на власний розсуд вирішувати з`являтися за викликом до відповідного ІНФОРМАЦІЯ_4 або не з`являтися.
Думка позивача про необхідність складення протоколу про адміністративне правопорушення перед винесення постанови про адміністративне правопорушення є хибною та ґрунтується на невірному тлумаченні та розумінні положень ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), а саме.
Ч. 6 ст. 258 КУпАП встановлює, що протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 2101 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки, підтвердних документів про отримання особою виклику.
Згідно ч.7 ст.258 КУпАП протокол про вчинення адміністративного правопорушенняне складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 210 і 2101 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, якщо особа подала відповідну заяву, в якій вона не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності.
В той же час в ч. 8 ст. 258 КУпАП визначає, що у випадках, передбачених частинами шостою і сьомою цієї статті, уповноважені посадові особи після отримання підтвердних документів про отримання особою виклику або відповідної заяви виносять постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
Таким чином, ч. 6 та ч. 7 ст. 258 КУпАП передбачають два окремі випадки в яких протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається та до яких підпадають правовідносини з Позивачем, а тому відсутня необхідність у складанні протоколу про адміністративне правопорушення.
Доцільно відзначити, що ст. 27 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює, що у разі невиконання під час мобілізації громадянином обов`язків, передбачених 1, 3 ст. 22 цього Закону, та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 2101 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки звертається до органів та підрозділів, що входять до системи поліції, щодо здійснення адміністративного затримання та доставлення такого громадянина до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до абз. 16 п. 79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 30.12.2022 № 1487 (далі - Порядок № 1487), районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки звертаються в установленому законом порядку до органів Національної поліції (у разі неможливості складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення) для доставлення осіб, які скоїли адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 2101 - Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою складення протоколів про адміністративні правопорушення, до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому ця особа перебуває (повинна перебувати) на військовому обліку, з урахуванням вимог абзацу третього пункту 56 цього Порядку.
Абз. 3 п. 56 Порядку № 1487 передбачає, що Національна поліція за зверненням районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, надісланим у вигляді набору даних шляхом електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та єдиною інформаційною системою МВС, здійснює адміністративне затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 2101 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до найближчого районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ. Керуючись викладеним та у зв`язку з триваючим порушенням Позивачем правил військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_5 в порядку електронної взаємодії подав до органів національної поліції відповідне звернення за № 154 від 04.01.2025.
Відсутність складеного протоколу про адміністративне правопорушення не є безумовним підтвердженням відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення.
Неявка за повісткою до відповідного ІНФОРМАЦІЯ_4 кваліфікується за ч. 3 ст. 2101 КУпАП. Правопорушення передбачене статтею 2101 є правопорушенням з формальним складом. Правопорушення вважається вчиненим (закінченим) з моменту виконання передбачених в диспозиції статті дій та не потребує настання певних негативних наслідків. Диспозиція статті 2101 КУпАП є бланкетною, яка відсилає до інших нормативно-правових актів, в даному випадку до частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» згідно якої громадяни зобов`язані, зокрема: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
Порушення вказаного обов`язку являється порушенням законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. В свою чергу особа набуває статусу правопорушника з моменту неявки за повісткою в дату, вказану в самій повістці. На даному етапі не можна застосовувати презумпцію невинуватості, адже питання притягнення до відповідальності, встановлення вини особи здійснюється.
Повідомлення в додатку «Резерв +» про порушення правил військового обліку є підтвердженням вчиненого правопорушення.
В подальшому правопорушник підлягає притягненню до адміністративної відповідальності відповідним ІНФОРМАЦІЯ_4 виключно при особистій присутності самого правопорушника, крім випадків передбачених статтею 2799 КУпАП.
До моменту притягнення особи до відповідальності, останній має статус правопорушника, і лише після винесення відповідної постанови керівником ІНФОРМАЦІЯ_4 , особа втрачає статус правопорушника законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, як наслідок виключається інформація з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів про порушення ним правил військового обліку.
Тобто, особа вважається правопорушником від моменту вчинення дій передбачених диспозицією статті, а не від моменту накладання покарання. Покарання є результатом і наслідком правопорушення, а не його визначення.
До моменту притягнення особи до відповідальності, виключення даних з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів про порушення правил військового обліку є незаконним.
Факт правопорушення має об`єктивний характер: якщо особа вчинила дію, яка підпадає під ознаки адміністративного правопорушення, то така дія вважається правопорушенням незалежно від того, чи накладене вже покарання. Покарання - це наслідок правопорушення, а не елемент, що визначає сам факт його наявності.
Кодекс України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) не визначає моменту, з якого особа вважається правопорушником. Проте, відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративне правопорушення - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Таким чином, вимоги Відповідача не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Порядок №1487), який визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (дачі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації).
Пункт 79 Порядку №1487 передбачає, що районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема, організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; виявляють призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які проживають на території адміністративно-територіальної одиниці, гроте не перебувають на військовому обліку; організовують оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, приписки до призовної дільниці, взяття на військовий облік, призначення на особливий період, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям; звертаються в установленому законом порядку до органів Національної поліції (у разі неможливості складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення) для доставлення осіб, які скоїли адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою складення протоколів про адміністративні правопорушення, до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому ця особа перебуває (повинна перебувати) на військовому обліку (додаток 20); виключають з військового обліку на підставі відповідних підтвердних документів осіб, які за рішенням суду визнані недієздатними, оголошені померлими (такими, що пропали безвісти), засуджені до позбавлення волі або померли; проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього; виконують функції з ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Пункт 56 цього ж Порядку визначає повноваження Національної поліції, яка за зверненням районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ (додаток 20) здійснює, адміністративне затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Додатком 2 до Порядку № 1487 визначені Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, пунктом і яких передбачено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні:
1) перебувати на військовому обліку: за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки;
2) прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ. підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів:
3) не змінювати місце проживання з моменту оголошення мобілізації та у воєнний час без дозволу керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів СБУ, Служби зовнішньої розвідки - без дозволу відповідного керівника);
4) проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями комісій з питань приписки, призовних комісій або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я СБУ, а у Службі зовнішньої розвідки - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки;
5) проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі, проходити службу у військовому резерві;
6) особисто прибувати до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки з паспортом громадянина України і військово-обліковими документами для зняття з військового обліку в разі вибуття в іншу місцевість до нового місця проживання, за межі України на постійне місце проживання або на строк більше трьох місяців, у разі зміни місця проживання в межах міста з переїздом на територію іншого адміністративного району;
7) особисто в семиденний строк з дня прибуття до нового місця проживання прибувати із паспортом громадянина України і військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки, закордонної дипломатичної установи України), який організовує та веде військовий облік на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, для взяття на військовий облік;
8) особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у етапі 7 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію;
9) негайно повідомляти районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, органам СБУ, підрозділам Служби зовнішньої розвідки за місцем військового обліку про втрату військово-облікового документа;
10) звіряти не рідше одного разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ. підрозділів Служби зовнішньої розвідки;
11) подавати щороку до 1 жовтня до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки документи, шо підтверджують право громадян на відстрочку від призову на строкову військову службу.
Відповідно до пункту 2 Правил, якщо за будь-яких обставин повістка районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки не надійшла, громадяни призовного віку прибувають до призовної дільниці в десятиденний строк з дня початку відповідного чергового призову на строкову військову службу, визначеного указом Президента України.
Наведені нормативно-правові акти чітко регламентують як повноваження районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, так і обов`язки військовозобов`язаних щодо виконання військового обов`язку. Крім того, визначають органи та установи, які залучаються при організації та веденні військового обліку військовозобов`язаних.
З наведених вище норм вбачається, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки з метою виконання покладених на них завдань звертаються в установленому законом порядку до органів Національної поліції щодо доставлення до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 КУпАП (порушення військовозобов`язаними чи призовниками законодавства про військовий обов`язок і військову службу; порушення законодавства про оборону. Мобілізаційну підготовку та мобілізацію) з метою складення протоколів про адміністративні правопорушення.
Таким чином, судом встановлено, що відповідач здійснив виклик військовозобов`язаного, відповідно до вимог Порядку, за допомогою повістки, яку військовозобов`язаний не отримав за відсутністю за місцем проживання. Зазначене відповідно до Порядку, кваліфікується як належне вручення повістки та дає право відповідачу для звернення до органів Національної поліції для доставлення позивача, як особи, яка скоїли адміністративне правопорушення.
Згідно із Положенням від 23.02.2022 № 154 повноваженнями вносити осіб у розшук районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки не наділені.
Відомості наявні в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних, резервістів про те, що позивач є порушником правил військового обліку відповідають дійсності, а відтак вимоги позивача задоволенню не підлягають.
Відповідно до абзацу 11 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форми власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).
Відповідно до абз. 12 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.
Суд бере до уваги пояснення відповідача, з приводу того, що позивач до теперішнього часу не повідомив відповідача про наявність поважних для неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 за викликом за повісткою, відповідних документів не надав, що свідчить про відсутність поважних причин неприбуття позивача до ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Вказане також підтверджує правомірність дій відповідача щодо звернення до органів Національної поліції для доставлення позивача до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
З урахуванням вищезазначеного, суд на підставі наданих учасниками справи письмових доказів та системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.
Зважаючи на висновок суду про необґрунтованість адміністративного позову в силу вимог статті 139 КАС України судовий збір не підлягає стягненню із відповідача суб`єкта владних повноважень.
Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ВИРІШИВ:
1. В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити. 

2. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.В. Величко