Єдиний унікальний номер судової справи 462/6675/25
Номер провадження 1-кп/462/238/26

ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2026 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді       ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання    ОСОБА_2 ,
прокурора       ОСОБА_3 ,
обвинуваченого       ОСОБА_4 ,
захисника        ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 12024140000000570 від 31.05.2024 року відносно:
ОСОБА_4 (далі - ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проти громадського порядку та моральності, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України,

встановив:

І. Рух справи в суді
29.08.2025 року (вх. № 19247) з Львівської обласної прокуратури у Залізничний районний суд м. Львова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 12024140000000570 від 31.05.2024 року відносно  ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України та  ОСОБА_4  за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України до якого долучено реєстр матеріалів досудового розслідування, розписку про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, цифровий носій (а.с. 1, 1а-11, 12-25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32).
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.08.2025 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю - ОСОБА_1 (а.с. 34).
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 01.09.2025 року призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні (а.с. 35).
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 02.10.2025 року у письмовому клопотанні представника власника майна  ОСОБА_4  - адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 12024140000000570 від 31.05.2024 року відносно ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України та ОСОБА_4  за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України - відмовлено (а.с. 70-71).
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 02.10.2025 року кримінальне провадження призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні (а.с. 72).
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 11.11.2025 року усне клопотання прокурора про привід обвинуваченої ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 12024140000000570 від 31.05.2024 року відносно ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України та ОСОБА_4  за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України - задоволено. Постановлено відкласти судове засідання у кримінальному провадженні та здійснено привід обвинуваченої (а.с. 86-87).
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 20.01.2026 року усне клопотання прокурора про привід обвинуваченої ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 12024140000000570 від 31.05.2024 року відносно ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України та ОСОБА_4  за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України - задоволено. Постановлено відкласти судове засідання у кримінальному провадженні та здійснено привід обвинуваченої (а.с. 116-117).
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 25.02.2026 року усне клопотання прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_7 про виділення матеріалів кримінального провадження та розшук обвинуваченої  ОСОБА_6  у кримінальному провадженні № 12024140000000570 від 31.05.2024 року відносно ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України та ОСОБА_4  за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України - задоволено. Постановлено виділити з кримінального провадження (справи) № 462/6675/25 (провадження 1-кп/462/238/26) про обвинувачення  ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України та ОСОБА_4  за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України в окреме провадження матеріали в частині обвинувачення  ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України. Оголошено у розшук ОСОБА_6 . На час розшуку зупинено провадження щодо обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України (а.с. 127-128).

ІІ. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

2.1. Щодо обставин кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 303 КК України
ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на отримання незаконного прибутку, за попередньою змовою групою осіб із особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, здійснювали діяльність метою якої була організація забезпечення зайняття проституцією іншими особами.
У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 07.03.2025 року ОСОБА_4 з метою реалізації злочинного умислу, що виражався у вчиненні сутенерства щодо осіб жіночої статі з корисливого мотиву, вступив у злочинну змову із особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, які діючи за попередньою змовою групою осіб, вчинили сутенерство відносно ОСОБА_8 за наступних обставин.
07.03.2025 року, близько 22 год. 15 хв. ОСОБА_9 (особа залучена до конфіденційного співробітництва), за допомогою свого мобільного телефона здійснив дзвінок на номер НОМЕР_1 , котрий був розміщений особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, на сайтах по наданню платних інтимних послуг: « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та «ІНФОРМАЦІЯ_3». В ході розмови із особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, ОСОБА_9 спитав про вартість надання сексуальних послуг повією за 2 години та можливий її приїзд до готелю близько 01 год. 00 хв. 08.03.2025 року, на що особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, відповіла, що вартість сексуальних послуг становитиме 5 000 грн. 00 коп. за одну годину із оплатою послуг таксі, та про необхідність завдатку. ОСОБА_9 погодився на вказані умови останньому прийшло смс-повідомлення з номеру НОМЕР_1 із реквізитами рахунку № НОМЕР_2 , що належить особі, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, на який останній надіслав грошові в розмірі 1 000 грн. 00 коп. та повідомив про прибуття повії близько 01 год. 00 хв. 08.03.2025 року до готелю «Преміум», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Садова, 11.
Відповідно до попередньої домовленості ОСОБА_9 прибув на обумовлену адресу та очікував прибуття повії. В свою чергу ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб із особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, близько 01 год. 15 хв. на автомобілі марки «Skoda», державний номерний знак НОМЕР_3 , разом із повіями: ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , прибули до готелю «Преміум», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Садова, 11, де їх зустрів ОСОБА_9 . Після чого, особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, запропонувала ОСОБА_9 вказаних повій на вибір та останній обрав повію ОСОБА_8 .
У подальшому 08.03.2025 року близько 01 год. 30 хв. ОСОБА_9 будучи в готельному номері із ОСОБА_8 переказав грошові кошти в сумі 3 000 грн. 00 коп. на банківський рахунок № НОМЕР_2 та 6 000 грн. 00 коп. надав останній на руки, за надання нею інтимних послуг за 2 години та ОСОБА_8 вступила із останнім у статеві зносини.
Після цього, близько 03 год. 15 хв. ОСОБА_8 покинула готель «Преміум» та направилась до автомобіля «Skoda», державний номерний знак НОМЕР_3 , де її очікував ОСОБА_4 та особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження. Відповідно ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб із особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, вчинили сутенерство стосовно ОСОБА_8 .
В подальшому протиправна діяльність ОСОБА_4 та особи, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, була припинена правоохоронними органами, а грошові кошти вилучено.

2.2. Правова кваліфікація кримінального правопорушення
Так,  ОСОБА_4 обвинувачується у сутенерстві, тобто у вчиненні дій по забезпеченню заняття проституцією іншими особами, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України.

ІІІ. Позиція сторін кримінального провадження та учасників судового провадження

3.1. Щодо позиції обвинуваченого
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, визнав повністю та не заперечив фактичних обставин, викладених у обвинувальному акті.
Надав показання, які за змістом відповідають обставинам, викладеним у розділі ІІ цього вироку. Зокрема, підтвердив факт попередньої змови з особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, та спільне вчинення дій щодо сутенерства стосовно ОСОБА_8 . 
У вчиненому щиро розкаявся, надав запевнення щодо недопущення подібної протиправної поведінки надалі та просив суд суворо його не карати.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 правильно розуміє зміст вказаних обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої його позиції. 

3.2. Щодо позиції сторони обвинувачення
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні наполягала на вказаній кваліфікації дій обвинуваченого, просила суд визнати ОСОБА_4 винним у забезпеченні заняття проституцією іншими особами, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, та призначити покарання у межах санкції вказаної частини статті.

IV. Позиція суду
Після виділення в окреме провадження матеріалів стосовно особи, яка обвинувачувалася спільно з ОСОБА_4 , судовий розгляд кримінального провадження № 462/6675/25 було продовжено виключно стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 .
У судовому засіданні, заслухавши думку учасників судового провадження, судом було розпочато дослідження обставин справи та допит обвинуваченого ОСОБА_4 у межах висунутого йому обвинувачення.
Суд враховує, що учасниками судового провадження не оспорювались фактичні обставини кримінального провадження, з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності такої їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.
Тому, відповідно до ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), суд провів судовий розгляд у порядку, передбаченому даною нормою, обмежившись лише допитом обвинуваченого.

V. Мотиви суду, оцінка та висновки
Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю.
Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 303 КК України, як сутенерство, тобто забезпечення заняття проституцією іншими особами, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
За змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. 
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно вимог ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин під час судового розгляду покладається на прокурора.
Так, показання обвинуваченого у судовому засіданні послідовні та логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції. Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу не заявлялося.
Таким чином, вина обвинуваченого  ОСОБА_4  у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, доведена у повному обсязі і підтверджується доказами, які є у матеріалах кримінального провадження, обвинуваченим не оспорюються.

VІ. Призначення покарання

6.1. Загальні положення
Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, враховує, що таке є важливим етапом кримінальної відповідальності та здійснюється виключно щодо особи, яка визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, що відповідає принципу Nullum crimen, nulla poena sine lege («Немає злочину, немає покарання без закону»). Покарання має особистий і індивідуалізований характер, оскільки його застосування передбачає врахування обставин справи та особистості винного, що узгоджується з принципом Poena personalis est («Покарання є особистим»). Воно є завершальним етапом кримінального процесу, і його призначення здійснюється судом відповідно до ч. 1 ст. 368 КПК України, в якій визначено порядок прийняття рішення щодо покарання, з урахуванням правової оцінки діяння та особи обвинуваченого. Призначене покарання повинно відповідати вимогам законності, обґрунтованості, справедливості і бути необхідним, що відповідає принципу Fiat iustitia, ruat caelum («Нехай здійсниться правосуддя, хоч би впало небо»). Справедливість, як основний принцип призначення покарання, є базовою засадою правопорядку та критерієм довіри суспільства до правосуддя, що відображається у принципі Iustitia fundamentum regnorum («Справедливість - основа держав»). Покарання, як засіб досягнення справедливості, має не лише каральний, а й превентивний характер, оскільки воно сприяє запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень, що відповідає принципу Poena non est ultio, sed cautio («Покарання - це не помста, а застереження»), і спрямоване на попередження злочинних діянь як самого засудженого, так і інших осіб.
Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст. 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України, завдань кримінального кодексу України, як правового забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.
Згідно роз`яснень п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року із змінами та доповненнями «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення кримінального правопорушення як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, а також із особливостей конкретного кримінального правопорушення й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали) тощо.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Також, суд враховує, зокрема: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; наслідки та обставини вчиненого кримінального правопорушення; особу винного, його вік, сімейний, матеріальний стан, а також стан здоров`я; роль у скоєнні кримінального правопорушення та поведінку до і після вчинення такого; наявність обставин, які пом`якшують покарання та обставин, які обтяжують покарання.

6.2. Щодо обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання
Так, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

6.3. Щодо обставин призначення основного покарання
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд керується загальними засадами кримінального провадження: змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п. 15 ч. 1 ст. 7, ст. 22 КПК України) та диспозитивність (п. 19 ч. 1 ст. 7, ст. 26 КПК України).
Відповідно до ст. 65 КК України, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який раніше несудимий (а.с. 147-148), не перебуває на обліку у наркологічному диспансері (а.с. 145), не перебуває на обліку у психоневрологічному диспансері (а.с. 144), а також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме, класифікацію за ст. 12 КК України (яке відноситься до категорії тяжкого злочину), особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, поведінку під час та після вчинення протиправних дій, також те, що останній визнав свою вину, висловив щире каяття у скоєному.
За таких обставин, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті у виді позбавлення волі.
При цьому підстав для застосування ст. 69 КК України при призначенні покарання суд не вбачає.

6.4. Щодо звільнення від відбування покарання з випробуванням
Згідно ст. 75 КК України якщо суд, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Виходячи з усіх обставин справи, наслідків вчиненого кримінального правопорушення, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції його від суспільства, а тому вважає, що обвинуваченого слід звільнити від відбування основного покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Суд переконаний, що за викладених обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, призначене судом покарання буде цілком справедливим та пропорційним, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.
Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року).

VІI. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку

7.1. Щодо запобіжного заходу
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 11.04.2025 року № 461/4886/24 з визначенням застави в розмірі 45 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 136 260 грн. 00 коп. (а.с. 134-136) - залишити до вступу вироку у законну силу.

7.2. Щодо заходів забезпечення кримінального провадження
Вирішуючи питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 368 КПК України, суд виходить з таких міркувань.
Так, ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 11.04.2025 року № 461/4886/24 (а.с. 134-136) до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Визначено ОСОБА_4 заставу в розмірі 45 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 136 260 грн. 00 коп.
Заставу було внесено на рахунок ТУ ДСА України у Львівській області, що стверджується повідомленням про звільнення з-під варти після внесення застави згідно ч. 4 ст. 202 КПК України № 9/2626 від 14.04.2025 року (а.с. 137).
Суд приймає до уваги також, що заставу було внесено ОСОБА_11 за ОСОБА_4 .
Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
На підставі викладеного, а також враховуючи те, що підстав для звернення застави у дохід держави, внесеної за обвинуваченого судом не вбачається, запобіжний захід у вигляді застави не був порушений, тому внесений розмір застави підлягає поверненню заставодавцю - після набрання вироком законної сили.

7.3. Щодо зарахування строку попереднього ув`язнення
Згідно положень ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.
Суд приймає до уваги, що 11.04.2025 року ОСОБА_4 відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України.
Отже суд вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання час його попереднього ув`язнення, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, а саме: з дня обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - 11.04.2025 року до 14.04.2025 року (момент внесення застави).

7.4. Щодо арешту майна
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Враховуючи, що у даному кримінальному провадженні ухвалами слідчого судді Галицького районного суду м. Львова:
-№ 461/4886/24 від 10.03.2025 року (провадження № 1-кс/461/1558/25), з урахуванням ухвали від 11.04.2025 року про часткове скасування арешту майна, якою скасовано заборону користування автомобілем «TOYOTA LAND CRUISER PRADO 120» (д.н.з. НОМЕР_4 , VIN: НОМЕР_5 ) та скасовано арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_6 «TOYOTA LAND CRUISER PRADO 120» д.н.з. НОМЕР_4 vin- НОМЕР_7 та мобільний телефон марки «IPHONE 16 Pro» IMEI1: НОМЕР_8 , IMEI2: НОМЕР_9 з сім-картою НОМЕР_10 , який належить ОСОБА_12 ;
-№ 461/4886/24 від 10.03.2025 року (провадження № 1-кс/461/1557/25), якою накладено арешт на майно, а саме: мобільний телефон ОСОБА_4 марки «Iphone» без ідентифікуючих ознак; мобільний телефон ОСОБА_4 «Iphone», ІМЕІ1: НОМЕР_11 , ІМЕІ2: НОМЕР_12 з сім-картою НОМЕР_13 ; грошові кошти в сумі 21 760 грн. 00 коп., 600 доларів США, 400 євро, які належать ОСОБА_4 ; автомобіль «Skoda», р.н.з. НОМЕР_3 з VIN - код НОМЕР_14 , який належить ОСОБА_4 , ключ до вказаного автомобіля та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_15 .
Враховуючи, що на даній стадії кримінального провадження в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення відпала потреба, накладений арешт на вказане майно (в частині, де він не був скасований раніше) підлягає скасуванню.
Водночас суд зазначає, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 виділено в окреме провадження. 
Таким чином, накладений ухвалами слідчого судді від 10.03.2025 року (провадження № 1-кс/461/1557/25) арешт на майно, яке було вилучено у особи, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, а також від 11.03.2025 року (провадження № 1-кс/461/1556/25, з урахуванням ухвали від 28.05.2025 року про скасування арешту майна, від 10.03.2025 року (провадження № 1-кс/461/1557/25) (в частині майна третіх осіб), від 14.03.2025 року (провадження № 1-кс/461/1664/25), від 14.03.2025 року (провадження № 1-кс/461/1663/25), від 14.03.2025 року (провадження № 1-кс/461/1639/25) скасуванню не підлягає, оскільки потреба у його збереженні як речового доказу у виділеному провадженні триває.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Процесуальні витрати відсутні.
Спеціальна конфіскація не застосовується.
Підстави для застосування до юридичної особи заходів кримінально-правового характеру відсутні.
Підстави для виплати винагороди викривачу відсутні.
Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного та керуючись ст. 368-371, 373-376, 392, 395 КПК України, суд -

ухвалив:

1.  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

2. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4  від відбування призначеного покарання із випробуванням протягом іспитового строку, тривалістю 3 (три) роки.

3. На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4  наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

4. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати  ОСОБА_4 , у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, а саме: з дня обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - 11.04.2025 року до 14.04.2025 року (момент внесення застави).

5. Застосований відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді застави в сумі 136 260 грн. 00 коп., до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

6. Заставу, визначену ухвалою слідчого Галицького районного суду м. Львова від 11.04.2025 року № 461/4886/24 у розмірі сорока п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 136 260 грн. 00 коп. внесену за ОСОБА_4 заставодавцем на рахунок ТУ ДСА України в Львівській області - після набрання вироком суду законної сили повернути заставодавцю  ОСОБА_11 .

7. Скасувати арешти майна, накладені ухвалами слідчого судді Галицького районного суду м. Львова:
7.1. ухвалою від 10.03.2025 року (справа № 461/4886/24, провадження № 1-кс/461/1558/25), з урахуванням ухвали від 11.04.2025 року про часткове скасування арешту майна, а саме на:
- автомобіль марки «TOYOTA LAND CRUISER PRADO 120», д.н.з. НОМЕР_4 , VIN-cod: НОМЕР_5 , з індивідуальним іменним знаком «НОМЕР_22», який належить ОСОБА_13 ;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_6 «TOYOTA LAND CRUISER PRADO 120», д.н.з. НОМЕР_4 , VIN-cod: НОМЕР_5 ;
- мобільний телефон марки «IPHONE 16 Pro», ІМЕІ1: НОМЕР_8 , ІМЕІ2: НОМЕР_9 , з сім-картою НОМЕР_10 , який належить ОСОБА_12 .
7.2. ухвалою від 10.03.2025 року (справа № 461/4886/24, провадження № 1-кс/461/1557/25), а саме на:
- автомобіль «Skoda», р.н.з. НОМЕР_3 з VIN - код НОМЕР_14 , який належить ОСОБА_4 , ключ до вказаного автомобіля та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_15 ;
- мобільний телефон ОСОБА_4 марки «Iphone» без ідентифікуючих ознак;
- мобільний телефон ОСОБА_4 «Iphone», ІМЕІ1: НОМЕР_11 , ІМЕІ2: НОМЕР_12 з сім - картою НОМЕР_13 ;
- грошові кошти в сумі 21 760 (двадцять одна тисяча сімсот шістдесят) гривень, 600 (шістсот) доларів США та 400 (чотириста) євро, які належать ОСОБА_4 , (арешт на інше майно, накладений вказаною ухвалою - залишити без змін до вирішення питання у виділеному кримінальному провадженні).

8. Речові докази у кримінальному провадженні:
- мобільний телефон марки «Xiaomi», IMEI1: НОМЕР_16 , IMEI2: НОМЕР_17 , з сім-картами НОМЕР_1 , НОМЕР_18 - повернути законному власнику;
- мобільний телефон ОСОБА_4 «Iphone» без ідентифікуючих ознак - повернути законному власнику;
- мобільний телефон ОСОБА_4 «Iphone», IMEI1: НОМЕР_11 , IMEI2: НОМЕР_12 з сім-картою НОМЕР_13 - повернути законному власнику;
- грошові кошти в сумі 21760 гривень, 600 доларів США, 400 євро - повернути законному власнику;
- автомобіль «Skoda», р.н.з. НОМЕР_19 з VIN-код НОМЕР_14 , ключ до нього та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_15 - повернути законному власнику;
- автомобіль марки «TOYOTA LAND CRUISER PRADO 120» д.н.з. НОМЕР_20 vin-cod НОМЕР_5 з індивідуальним іменним знаком «НОМЕР_22» - повернути законному власнику;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_6 «TOYOTA LAND CRUISER PRADO 120» д.н.з. НОМЕР_21 - повернути законному власнику;
- мобільний телефон марки «IPHONE 16 Pro» IMEI1: НОМЕР_8 , IMEI2: НОМЕР_9 з сім-картою НОМЕР_10 , який належить ОСОБА_12 - повернути законному власнику;
- мобільний телефон марки «iPhone», чорного кольору, належний ОСОБА_12 - повернути законному власнику;
- планшет марки «Targus», чорного кольору, належний ОСОБА_12 - повернути законному власнику.

9. Порядок оскарження вироку, набрання законної сили та отримання копії вироку
Вирок не може бути оскаржений у апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України. 
З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
З текстом судового рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Вирок суду виготовлений та підписаний суддею у нарадчій кімнаті 07.04.2026 року.

Суддя/підпис/      
Згідно з оригіналом.
Суддя:         ОСОБА_1