П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.04.2026  	Справа №607/18892/25 Провадження №3/607/153/2026	

м.Тернопіль 

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Багрій Т.Я., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - 
встановив:
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №449023 від 10 вересня 2025 року вбачається, що ОСОБА_1 10 вересня 2025 року в 00 год. 22 хв. у м.Тернополі по вул.Торговиця, 7, керував транспортним засобом марки «RENAULT MEGANE”, номерний знак НОМЕР_1 із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різким запахом алкоголю з порожнини рота, поведінкою, що не відповідає обстановці, вираженим тремтінням пальців рук. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alcotest 6810 ARBF-0443, повірка якого дійсна до 04 червня 2026 року, та проведення такого огляду у КНП ТОМЦСНЗ ТОР він відмовився у категоричній формі, порушивши п.2.5 Правил дорожнього руху.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
На підставі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Шкільняк Б.М. повідомив, що ОСОБА_1 на службі в Збройних Силах України та перебуває на передовій позиції, яку не може залишити. Тому, просить визнати, що ОСОБА_1 не прибув до суду з поважної причини. За погодженням з ним просить розглядати справу без участі ОСОБА_1 . 
Отже, ОСОБА_1 повідомлений про час і місце розгляду справи та виклик до суду, але не прибув, тому що перебуває на службі в Збройних Силах України, тобто по поважній причині. 
В контексті ст.268 КУпАП присутність особи стосовно якої розглядається адміністративна справа про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 КУпАП не є обов`язковою. 
Враховуючи наведене справу можна розглядати без участі ОСОБА_1 .
Адвокат Шкільняк Б.М. заявив клопотання про закриття провадження стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Він посилається на відповідь ІНФОРМАЦІЯ_2 №1609 від 06 березня 2026 року з якої вбачається , що ОСОБА_1 призваний на військову службу по мобілізації з 13 вересня 2024 року і станом на 10 вересня 2025 року проходив військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_2 на посаді начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_1 09 - 10 вересня 2025 року перебував на службі та виконував свої обов`язки військовослужбовця. У зазначений в протоколі час ОСОБА_1 їхав у службових справах до розташування ІНФОРМАЦІЯ_3 . Оскільки, ОСОБА_1 на момент зупинки працівниками поліції був військовослужбовцем Збройних Сил України і виконував обов`язки військової служби до нього необхідно було застосовувати процедуру медичного огляду визначену ст.266-1 КУпАП, адже військовослужбовці за своїм правовим статусом користуються додатковими процесуальними гарантіями. Крім того, ОСОБА_1 міг бути підданий огляду на стан сп`яніння лише посадовою особою уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів і тестів, відповідно до порядку встановленого ч.2-7 ст.266-1 КУпАП. Цього порядку не було дотримано працівниками поліції, тому процедуру його огляду на стан алкогольного сп`яніння необхідно визнати недійсною, а отримані за її результатами докази – недопустимими. Дії ОСОБА_1 , як військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби працівники патрульної поліції неправильно кваліфікували за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він є спеціальним суб`єктом адміністративного правопорушення і у випадку наявності складу адміністративного правопорушення треба було кваліфікувати їх за ч.3 ст.172-20 КУпАП. Враховуючи вимоги ст.255 КУпАП посадові особи органів Національної поліції не мали права складати щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення. Встановивши, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем Збройних Сил України під час виконання обов`язків військової служби працівники поліції не повідомили Військову службу правопорядку в Збройних силах України і не забезпечили належне проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у відповідності до вимог ст.266-1 КУпАП та Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції та проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №32 від 12 січня 2024 року. 
Відповідно до статями 8, 129 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Суддя, здійснюючи правосуддя є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини та інші.
У п. 4.1 рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 КСУ дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП надано протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №449023 від 10 вересня 2025 року; відеозаписи, що містяться на оптичному носії інформації – DVD-R диску; копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №П 51 QM 0704 103 25, чинне до 04 червня 2026 року; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР від 10 вересня 2025 року; рапорт інспектора взводу 1 роти №2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП лейтенанта поліції Сотнікової В. від 10 вересня 2025 року.
Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у листі №748/0/158-25 від 17 грудня 2025 року роз`яснив, що адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП може бути вчинено у таких формах: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Крім того, ч.1 ст.172-20 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів; появу таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння; виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння; відмову таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Отже, діяння передбачені частиною першою ст.130 КУпАП, крім передачі керування транспортним засобом, охоплюються об`єктивною стороною правопорушення передбаченого статтею 172-20 КУпАП у формах виконання військовослужбовцями обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння та відмови від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, але лише за умови, якщо такі діяння вчиненні військовослужбовцем безпосередньо під час виконання обов`язків військової служби.
Тобто, будь-яка осудна особа, яка керує транспортним засобом у віці, з якого настає адміністративна відповідальність є суб`єктом адміністративного правопорушення передбаченого статтею 130 КУпАП, а суб`єктом адміністративного правопорушення передбаченого статтею 172-20 КУпАП є лише військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів.
Згідно із ч. 9 ст.1 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці - це особи, які проходять військову службу. Частиною четвертою статті 24 Закону № 2232-ХІІ установлено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5)під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Вирішуючи питання про кваліфікацію дій військовослужбовця, який керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, крім іншого, суди в кожному конкретному випадку мають встановлювати факт виконання обов`язків військової служби на момент вчинення діяння з урахуванням положень частини четвертої статті 24 Закону № 2232-ХІІ. 
З огляду на викладене у разі керування військовослужбовцем під час виконання обов`язків військової служби транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або відмови від проходження відповідно до визначеного порядку огляду на стан сп`яніння, з урахуванням встановлених фактичних обставин, дії такої особи підлягають кваліфікації за статтею 172-20 КУпАП, яка є спеціальною нормою щодо військовослужбовців.
Наявність у цій категорії адміністративних правопорушень спеціального суб`єкта - військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби зумовлює застосування спеціального порядку його огляду на стан алкогольного сп`яніння, встановленого статтею 266-1 КУпАП та Порядком направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №32 від 12 січня 2024 року. Відповідно до пункту 3 зазначеного Порядку огляду підлягають військовослужбовці/військовозобов`язані щодо яких є підстави вважати, що вони виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин (установ, закладів) у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
З відеозапису під назвою export-mj6bf вбачається, що ОСОБА_1 під час розмови з працівниками поліції повідомив, що він є військовослужбовцем і виконує обов`язки військової служби на посаді помічника начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після цього на 00:05:15 хв. відеозапису працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що у нього є ознаки алкогольного сп`яніння і запропонувала пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. На 00:08:24 відеозапису ОСОБА_1 повідомляв, що відсутні підстави для проведення огляду працівниками поліції, проте працівник поліції розцінила його відповідь, як відмову від проходження огляду (00:08:24 відеозапису). Надалі (00:21:05) працівник поліції пропонує ОСОБА_1 проїхати в медичний заклад, але він відмовився.
Відповідно до ч.1, 2, 4, 5, 6, 7, 9 ст.266-1 КУпАП військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Зі змісту відповіді т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 №1609 від 06 березня 2026 року вбачається, що ОСОБА_1 з 13 вересня 2024 року призваний на військову службу по мобілізації 13 вересня 2024 року. Станом на 10 вересня 2025 року проходив військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 09 по 10 вересня 2025 року ОСОБА_1 перебував на службі та виконував обов`язки військової служби. На час зупинки керованого ОСОБА_1 автомобіля він слідував по службових питаннях до розташування ІНФОРМАЦІЯ_5 . 
Наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що військовослужбовець ОСОБА_1 керував транспортним засобом під час безпосереднього виконання службових обов`язків – слідування до розташування ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що було повідомлено працівникам поліції, а тому у відповідності до ч. 3 ст.266-1 КУпАП та роз`яснення Касаційного кримінального суду Верховного Суду, що міститься у листі №748/0/158-25 від 17 грудня 2025 року міг бути підданий огляду лише посадовою особою уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України в порядку встановленому ч.2-7 ст.266-1 КУпАП.
Відповідно до ч.7 ст.266-1 КУпАП порядок направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Згідно з п.8 Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, військовослужбовець/військовозобов`язаний, який відмовився від проведення огляду уповноваженою посадовою особою з використанням спеціального технічного засобу і тесту або не висловив згоду з його результатами, направляється відповідним командиром (начальником) для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови військовослужбовця/військовозобов`язаного від проведення огляду в закладі охорони здоров`я уповноважена посадова особа із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії військовослужбовця/військовозобов`язаного щодо ухилення від огляду.
До матеріалів справи долучено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР від 10 вересня 2025 року, однак вказане направлення не може бути взяте судом до уваги, оскільки його складено інспектором УПП в Тернопільській області. Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_1 для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я у відповідності до Порядку не направлявся. Отже, запропонована ОСОБА_1 процедура огляду, на підставі ч.9 ст.266-1 КУпАП є недійсною, а відтак і відмова від проходження огляду за такою процедурою не може визнаватися такою, яка має склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
В контексті ст.255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України (про правопорушення, вчинені військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків – за ст.172-20 КУпАП.
Під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 повідомив, що він є військовослужбовцем і виконує обов`язки військової служби на посаді помічника начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проте, працівник поліції порушив вимогу ст.255 КУпАП та не повідомив уповноважену особу Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, а склав стосовно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
У протоколі про адміністративне правопорушення констатовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, при цьому в порушення п.11 Порядку не зазначено дій військовослужбовця щодо ухилення від такого огляду. З дослідженого судом відеозапису export-mj6bf вбачається, що ОСОБА_1 не висловлював категоричної відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а лише кілька разів просив працівника поліції почекати. Проігнорувавши вказане прохання ОСОБА_1 , працівник поліції, не будучи посадовою особою, яка уповноважена проводити огляд військовослужбовця на стан алкогольного сп`яніння під час виконання обов`язків військової служби та не маючи повноважень на складення протоколу про адміністративне правопорушення за ст.172-20 КУпАП, склав протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, зазначивши у ньому про категоричну відмову ОСОБА_1 від проходження такого огляду, що в свою чергу спростовується відеозаписом. 
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року на території України з 24.02.2022 року введено воєнний стан, який станом на час розгляду справи у суді не закінчився.
Законом України №2839-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці», КУпАП доповнено статтею 266-1. Вказана норма визначає особливості огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. 
Складниками принципу правової визначеності є доступність закону, передбачуваність законодавства, стабільність законодавства, правомірні очікування, неможливість зворотної дії законодавства, ніякого покарання без закону. У справі «Копецький проти Словаччини» Велика палата ЄСПЛ узагальнила прецедентну практику, що стосується поняття правомірного очікування. Розглянувши різні категорії справ, в яких йшлося про правомірні очікування, Європейський Суд дійшов висновку, що його практика не передбачає існування «реального спору» або «обґрунтованого домагання», як критерію для визначення наявності «правомірного очікування». Необхідно, щоб правомірне очікування мало більш конкретний характер, ніж просто надія, в його основі має бути норма права чи правовий акт, наприклад, рішення суду. Європейський суд акцентує, що відповідальність за подолання недоліків законодавства, правових колізій, прогалин, інтерпретаційних сумнівів лежить, в тому числі, і на судових органах, які застосовують та тлумачать закони (рішення у справі «Вєренцов проти України»). ЄСПЛ вважає, що вимога до передбачуваності закону не порушується, якщо використовується динамічний підхід у тлумаченні правових норм, оскільки закон, як зазначалося вище, має бути здатним адаптуватися до змін суспільного життя. Мінливість, пластичність та гнучкість права забезпечуються здатністю до адаптації закону не шляхом прийняття нових чи внесення змін до чинних законів, а шляхом тлумачення текстів чинних актів, а це вимагає правотворчої ролі суддів.
З огляду на те, що ОСОБА_1 на час зупинки працівниками поліції був військовослужбовцем та виконував обов`язки військової служби, проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння (фіксація відмови від такого огляду), треба було здійснювати з додержанням вимог ст..266-1 КУпАП (спеціальна норма), чого в даному випадку здійснено не було. Виходячи з наведеного, притягнення в даному випадку особи (військовослужбовця) до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, суперечитиме вимогам законності («nulla poena sine lege» (ніякого покарання без закону).
Враховуючи практику ЄСПЛ - рішення у справі "Надточій проти України", в тому числі п.п.24 - 29, на підставі ст.7 КпАП України, згідно якої ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом
Враховуючи вище зазначене, відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом і на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Оскільки, належних і допустимих доказів вини ОСОБА_1 немає, недоведена його вина прирівнюється до доведеної невинуватості. 
Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення. 
За таких обставин провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП необхідно закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі наведеного, керуючись статями 8, 62, 129 Конституції України, статями 130, 247, 251, 255, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -
постановив:
Провадження в адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою ст.7 та частиною першою ст.287 КУпАП. Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддя	Т. Я. Багрій