П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/6686/25	

Перша інстанція: суддя Вовченко О.А.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду
у складі: головуючої судді - Шевчук О.А.
суддів – Бойка А.В., Єщенка О.В.,
за часті секретаря – Жигайлової О.Е.
за участі представника позивача – Станкова С.С.
за участі представника апелянта – Габарук Д.Р.

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2025 року у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «БКБ ТРЕЙД» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2025 року ТОВ «БКБ ТРЕЙД» звернулося до Головного управління ДПС в Одеській області (далі – відповідач, ГУ ДПС в Одеській області), в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення – рішення від 26.11.2024:
- №52387/15-32-07-01-19 в частині збільшення грошового зобов`язання за платежем «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» на суму 6 895 925 грн., з яких збільшення податкових зобов`язань на суму 6 268 268 грн. та штрафні (фінансові) санкції на суму 627 657 грн.;
- №52388/15-32-07-01-19 про застосування штрафу за платежем «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму27 200,00 грн.;
- №52377/15-32-07-01-19 у частині збільшення грошового зобов`язання за платежем «Податок на прибуток підприємств, якій сплачують інші платники» за операціями ТОВ «БКБ ТРЕЙД» з ФОП ОСОБА_1 , на суму 310 820,29 грн., з яких за податковими зобов`язаннями 282 563,90 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 28 256,39 грн.
В обґрунтування позовних вимог стосовно протиправності податкового повідомлення-рішення №52387/15-32-07-01-19 ТОВ «БКБ ТРЕЙД» зазначає, що висновки контролюючого органу про невикористання товару у господарській діяльності товариства є суперечливими та необґрунтованими. На переконання позивача, указана у спірному рішенні підстава для нарахування податкових зобов`язань, не передбачена законом зокрема, п. 198.5 ст. 198 ПК України, а таке рішення спричиняє подвійне нарахування податкового зобов`язання з ПДВ. Позивач вважає, що оскаржуване рішення прийняте недобросовісно, адже контролюючим органом були використані джерела інформації, до яких платник податків не має доступу задля перевірки своїх контрагентів
В обґрунтування позовних вимог щодо протиправності податкового повідомлення-рішення №52388/15-32-07-01-19, прийнятого за порушення терміну реєстрації зведених податкових накладних за товарами/послугами, необоротними активами, у разі якщо вони призначаються для використання в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку, позивач стверджує, що такий юридичний факт відсутній. Більш того, за наслідками проведеної документальної планової виїзної перевірки, контролюючим органом не встановлені обставини, що товари/послуги, активи призначалися або починали використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку. Отже, як зазначає позивач, за відсутності такого факту, підстави для виникнення обов`язку ТОВ «БКБ ТРЕЙД», передбаченого п. 198.5 ст. 198 ПК України, скласти та зареєструвати зведені податкові накладні, також відсутні.
Мотивуючи протиправність податкового повідомлення-рішення №52377/15-32-07-01-19, позивач зазначає, що ані вказане податкове повідомлення-рішення, ані акт перевірки не містять належного обґрунтування висновку про завищення витрат ТОВ «БКБ ТРЕЙД» на суми з придбання послуг від ФОП ОСОБА_1 . Позивач вказує, що ТОВ «БКБ ТРЕЙД» надало контролюючому органу усі належним чином оформлені первинні документи на підтвердження операції з отримання та оплати послуг, натомість відповідач не надав жодного доказу та не довів неправдивість, недостовірність суперечливість відомостей, що містяться у таких документах.
На переконання позивача, з його боку відсутній факт порушення вимог податкового законодавства, а тому спірні податкові повідомлення рішення мають бути визнані протиправними та скасовані.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2025 року позов ТОВ «БКБ ТРЕЙД» – задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 26.11.2024 №52387/15-32-07-01-19 у частині збільшення грошового зобов`язання за платежем «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» на суму 6 895 925 грн., з яких збільшення податкових зобов`язань на суму 6 268 268 грн. та штрафні (фінансові) санкції на суму 627 657 грн.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 26.11.2024 №52388/15-32-07-01-19 про застосування штрафу за платежем «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму27200,00 грн.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 26.11.2024 №52377/15-32-07-01-19 у частині збільшення грошового зобов`язання за платежем «Податок на прибуток підприємств, якій сплачують інші платники» за операціями ТОВ «БКБ ТРЕЙД» з ФОП ОСОБА_1 , на суму 310 820,29 грн., з яких за податковими зобов`язаннями 282 563,90 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 28 256,39 грн.
Стягнуто з ГУ ДПС в Одеській області, за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь ТОВ «БКБ ТРЕЙД» суму сплаченого судового збору у розмірі 30280,00 грн.
Не погоджуючись із вказаним рішенням ГУ ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що скасовуючи податкові повідомлення рішення контролюючого органу, суд першої інстанції фактично створив умови, в яких бюджет втрачає кошти, а платник податків звільняється від відповідальності за порушення, встановлене контролюючим органом при проведенні перевірки.
Апелянт наголошував на тому, що визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку. Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому, в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.
Так, апелянт зауважує, що при оформленні та проведенні у бухгалтерському обліку операцій з реалізації «Палива авіаційного JET A-1 (код УКТЗЕД 2710192100)» TOB «БКБ ТРЕЙД» оформлювало первинні документи, при перевірці яких, встановлено, що у жодній товарно-транспортній накладній (далі - ТТН) або взагалі не зазначено адресу розвантаження нафтопродукту, або зазначено лише назву населеного пункту, практично у всіх ТТН відсутні підписи водіїв та відтиски печаток автотранспортних підприємств (підприємств, що надавали послуги з перевезення), відсутні дата та час прибуття нафтопродуктів до одержувача.
Тобто, у ТТН (нафтопродукт) відсутні реквізити, які б підтверджували: фактичне переміщення нафтопродукту від постачальника до покупця (відсутня адреса отримання/розвантаження); фактичне отримання нафтопродукту покупцем (відсутні дата та час прибуття до покупця); фактичне використання у таких операціях автомобільного транспорту, як способу доставки (відсутні підписи водіїв, печатки перевізників, коди ЄДРПОУ суб`єкта господарювання перевізника, що унеможливлює підтвердження надання послуг перевезення та/або отримання доходу перевізниками за такі послуги). Відсутні відомості про наявність таких об`єктів де можливо використати паливо авіаційне ЈЕТ А-1.
Також апелянт зазначає, що позивач не довів фактичне отримання послуг від ФОП ОСОБА_1 , а витрати на придбання послуг, які надані ФОП ОСОБА_1 не підтверджені належним чином платником податків, а тому наявні підстави для донарахування податку на прибуток.
Як зазначає апелянт, оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті цілком правомірно, оскільки перевіркою не підтверджена реальність господарських операцій, первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції, внаслідок чого контролюючим органом складені податкові повідомлення рішення про збільшення податкових зобов`язань з податку на прибуток та податку на додану вартість, а також застосовані до платника податків штрафні санкції.
На переконання апелянта, під час проведення перевірки та оформлення її результатів, а саме: акта перевірки та спірних податкових повідомлень-рішень, ГУ ДПС в Одеській області діяло відповідно до вимог ПК України та чинного законодавства, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.
TOB «БКБ ТРЕЙД» у відзиві на апеляційну скаргу, посилаючись на доводи, які ідентичні доводам викладеним у позовній заяві, та які узгоджуються із висновками суду першої інстанції, зазначає про безпідставність доводів апеляційної скарги, а позицію апелянта вважає є необґрунтованою та такою, що не свідчить про законність рішень контролюючого органу. Платник податків зазначає, що повністю погоджується із висновками суду першої інстанції, які викладені в оскаржуваному рішенні, вважає його законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим в задоволенні апеляційної скарги просить відмовити, а рішення суду - залишити без змін.
Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. ст. 124-130 КАС України.
Відповідно до ч. 1 ст. 227 КАС України після судових дебатів суд оголошує про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні.
У виняткових випадках залежно від складності справи суд може відкласти ухвалення та проголошення судового рішення на строк не більше десяти днів з дня переходу до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення.
24 лютого 2026 року колегією суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду ухвалення та проголошення судового рішення відкладене на 03 березня 2026 року о 10:00 годині.
У зв`язку з тим, що у період з 02 березня 2026 року по 10 березня 2026 року члени колегії перебували у відпустці та відрядженні, ухвалення та проголошення судового рішення відбулося 11 березня 2026 року.
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ТОВ ««БКБ ТРЕЙД»» зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 03.03.2015, код ЄДРПОУ 39671127, основний вид економічної діяльності: Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (код за КВЕД 46.71).
Згідно Наказу № 8894-п від 06.09.2024 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «БКБ ТРЕЙД», та направлення, виданих ГУ ДПС в Одеській області на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 77.1 статті 77 ПК України була проведена документальна планова виїзна перевірка фінансово – господарської діяльності ТОВ «БКБ ТРЕЙД» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2017 по 31.03.2024, відповідно до затвердженого плану документальної перевірки.
При проведенні перевірки ГУ ДПС в Одеській області на адресу платника податків направлений лист щодо доступу до обстеження територій та приміщень і запити про надання документів (т.1 а.с.60-67).
У відповідь на запит відповідача від 11.10.2024 позивачем складений лист №17/10-1 разом із яким контролюючому органу надані документи, детальний перелік яких наведений у ньому (т.1 а.с.68-86)
Окрім цього, 18.10.2024 ГУ ДПС в Одеській області складений Акт №6858/15-32-07-01-15 «Про ненадання документів на запит від 30.09.2024» (т.1 а.с.87).
За результатами вказаної перевірки ГУ ДПС в Одеській області 25.10.2024 складений Акт №47537/15-32-07-01-15 (т.1 а.с.88-165). 
Згідно висновків Акта від 25.10.2024 контролюючим органом встановлені наступні порушення вимог податкового законодавства, а саме:
1. п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 N996- XIV (із змінами та доповненнями), п.7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318 в результаті чого занижено податок на прибуток 1 167 242 грн., у тому числі: 2018 рік - 315827 грн. 1 квартал 2019 року – 28800 грн., Півріччя 2019 року – 94625 грн. 9 місяців 2019 року – 160712 грн. Рік 2019 – 212976 грн. 1 квартал 2020 року – 43788 грн., Півріччя 2020 року – 103758 грн. 9 місяців 2020 року – 153329 грн. Рік 2020 – 185242 грн. 1 квартал 2021 року – 90361 грн., Півріччя 2021 року – 176021 грн. 9 місяців 2021 року – 239314 грн. Рік 2021 – 292326 грн. 1 квартал 2022 року – 50100 грн., Півріччя 2022 року – 69704 грн. 9 місяців 2022 року – 95972 грн. Рік 2022 – 113266 грн. 1 квартал 2023 року – 19796 грн., Півріччя 2023 року – 47604 грн. 9 місяців 2023 року – 47604 грн. Рік 2023 – 47604 грн.
2. п.44.1 ст.44, п.187.1 ст.187, п.189.1 ст.189, п.198.1, п.198.2, п.198.5, п.198.6 ст.198 ПК України, зі змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету у сумі 7980478 грн., у т.ч.: У квітні 2018 року на 1305166 грн. У травні 2018 року на 400389 грн. У червні 2018 року на 1454436 грн. У липні 2018 року на 2253592 грн. У серпні 2018 року на 498752 грн. У вересні 2018 року на 429636 грн. У жовтні 2018 року завищено на 8306 грн. У листопаді 2018 року на 1518806 грн. У грудні 2018 року на 16702 грн. У квітні 2019 року на 104650 грн. У липні 2023 року на 6655 грн.
3. п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 ПК України, в результаті чого ТОВ «БКБ ТРЕЙД» не складено та не зареєстровано в ЄРПН податкові накладні на загальну суму ПДВ 7973822,21 грн., у тому числі по періодах: Квітень 2018 року на 2067341,28 грн. Травень 2018 року на 1166714,19 грн. Червень 2018 року на 1194978,87 грн. Липень 2018 року на 984548,63 грн. Серпень 2018 року на 498751,5 грн. Вересень 2018 року на 429635,63 грн. Жовтень 2018 року на 733222,33 грн. Листопад 2018 року на 777278,1 грн. Грудень 2018 року на 16701,67 грн. Квітень 2019 року на 104650,0 грн.
4. п.201.10 ст.201 ПК України, а саме, здійснена реєстрація податкових накладних/розрахунків коригування із порушенням терміну реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних;
5. п.44.6 ст.44 ПК України від 02.12.2010 №2755-VI ТОВ «БКБ ТРЕЙД» не надано до перевірки окремі документи, що підтверджують показники, які відображені в податковій звітності.
6. порушення ст.15 Закону України від 19.12.1995 N 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», передбачена відповідальність згідно із статтею 17 цього Закону;
7. ст. 51, п. 176.2 ст. 176 з урахуванням ст. 521 та п. 69.2 ст. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Кодексу, Наказу Міністерства фінансів України від 13.01.2015 №4 «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску і Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску»;
8. пп. 14.1.54 п. 14.1 ст. 14, пп. 164.2.20, п. 164.2 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, пп. 168.2 ст. 168, п. 176.1 ст. 176 ПК України, із змінами та доповненнями, в результаті чого допущено порушення вимог податкового законодавства під час перевірки питань щодо правильності утримання та своєчасності перерахування податку на доходи фізичних осіб до бюджету в періоді, що перевірявся, на загальну суму 455,00 гривень;
9. п.п. 1.2, п.п. 1.3, пп.1.4, пп.1.5 п.16 прим.1 підрозділу 10 Розділу ХХ Перехідних положень, пп. 163.1.1 п.163.1 ст.163, п.171.2 ст.171, пп.“а” п.176.2 ст.176 розділу IV ПК України, із змінами і доповненнями в результаті чого допущено порушення вимог податкового законодавства під час перевірки питань щодо правильності утримання та своєчасності перерахування військового збору до бюджету в періоді, що перевірявся, на загальну суму 292,94 гривні;
10. ч.4 п.2 ст.6 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зі змінами та доповненнями.
До вказаного Акта перевірки контролюючим органом складений розрахунок штрафних санкцій (т.1 а.с.56-57).
ТОВ «БКБ ТРЕЙД» не погоджуючись з висновками Акта перевірки, 07.11.2024 подало заперечення на нього та додаткові документи (т.1 а.с.194-221).
За наслідком розгляду заперечень, ГУ ДПС в Одеській області 21.11.2024 вирішено частково задовольнити заперечення ТОВ «БКБ ТРЕЙД», а саме: 
1. Скасувати висновки акту щодо здійснення безліцензійної діяльності в частині реалізації дизельного палива без наявності ліцензії на право здійснення оптової торгівлі пальним з фактичним зазначенням місця здійснення такої торгівлі.
2. Всі інші висновки акту залишити без змін, а заперечення ТОВ «БКБ ТРЕЙД» без задоволення.
3. п. 3.1.3 Акту документальної планової виїзної перевірки ТОВ «БКБ ТРЕЙД» від 25.10.2024 № 47537/15-32-07-01 відкоригувати відповідно до прийнятих рішень.
Отже, 26.11.2024 на підставі Акта №47537/15-32-07-01-15 від 25.10.2024, з урахуванням висновку про розгляд заперечень №16417/КПР/15-32-07-01-06 від 21.11.2024 ГУ ДПС в Одеській області прийняло податкові повідомлення рішення :
- №52387/15-32-07-01-19, яким за порушення п.44.1 ст.44, п.187.1 ст.187, п.189.1 ст.189, п.198.1, п.198.2, п.198.5, п.198.6 ст.198 ПК України збільшена сума грошового зобов`язання за платежем «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» на 6 903 246,00 грн, з яких: 6 274 923,00 грн – за податковим зобов`язанням, 628 323,00 грн – за штрафними (фінансовими) санкціями (т.1 а.с.49-51);
- №52388/15-32-07-01-19, яким згідно з пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54. П. 58.1 ст.58, абз. 4, п. 120.2 ст.120 ПК України у зв`язку із встановленням відсутності складення та реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 ПК України зведених податкових накладних за товарами/послугами, необоротними активами. у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 ПК України) на суму ПДВ 7973822,21 грн. застосовані штрафні санкції на загальну суму 27 200,00 грн (т.1 а.с.51-52).
- №52377/15-32-07-01-19, яким у зв`язку із встановленням перевіркою завищення витрат на загальну суму 6 484 676,00 грн збільшена сума грошового зобов`язання за платежем: «Податок на прибуток підприємств, який сплачується іншими платникам» на загальну суму 1 231 199,00 грн, з яких: за податковим зобов`язанням: 1 167 242,00 грн, за штрафними (фірновими) санкціями – 63 957,00 грн) (т.1 а.с.53-54).
ТОВ «БКБ ТРЕЙД» скориставшись правом на адміністративне оскарження 09.12.2024 звернулося до ДПС України зі скаргою на вищевказані податкові повідомлення-рішення. 
05.02.2025 за результатами розгляду скарги, ДПС України прийняла рішення №3376/6/99-00-06-01-01-06, яким залишила без змін податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області від 26.11.2024 № 52388/15-32-07-01-19, № 52377/15-32-07-01-19, № 52387/15-32-07-01-19, а скаргу - без задоволення(т.2 а.с.4-12).
ТОВ «БКБ ТРЕЙД» вважаючи протиправним податкове повідомлення-рішення №52388/15-32-07-01-19, а також податкове повідомлення-рішення №52387/15-32-07-01-19 у частині збільшення грошового зобов`язання за платежем «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» на суму 6 895 925 грн., з яких збільшення податкових зобов`язань на суму 6 268 268 грн. та штрафні (фінансові) санкції на суму 627 657 грн.; та податкове повідомлення-рішення №52377/15-32-07-01-19 у частині збільшення грошового зобов`язання за платежем «Податок на прибуток підприємств, якій сплачують інші платники» за операціями ТОВ «БКБ ТРЕЙД» з ФОП ОСОБА_1 , на суму 310 820,29 грн., з яких за податковими зобов`язаннями 282 563,90 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 28 256,39 грн., звернулося до суду з даним позовом.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції дослідив обставини справи та встановив, що платник податків належними та достовірними доказами довів фактичне отримання послуг від ФОП ОСОБА_1 , зокрема, наявність ділової мети укладення договору із вказаним суб`єктом господарювання. За таких підстав, суд критично оцінив висновки контролюючого органу, наведені в Акті перевірки, про те, що витрати на придбання послуг, які надані ФОП ОСОБА_1 не підтверджені належним чином платником податків та про наявність підстав для донарахування податку на прибуток через включення до складу витрат сум, сплачених за послуги, що надані цим контрагентом.
Посилаючись на позицію Верховного Суду, суд зазначив, що маркетингові послуги належать до безтоварних операцій і за своєю суттю є витратами на збут, а тому документами, що підтверджують фактичне отримання маркетингових послуг можуть бути акти приймання-передачі послуг або інші документи, що підтверджують фактичне надання (отримання) послуг, які повинні мати всі обов`язкові реквізити первинних документів, передбачені ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». 
Далі, суд першої інстанції визнав безпідставними твердження контролюючого органу про заниження TOB «БКБ ТРЕЙД» податку на додану вартість із посиланням на відсутність у покупців авіаційного палива (контрагентів позивача) об`єктів оподаткування, які могли б підтверджувати можливість використання та/або зберігання та/або реалізації авіаційного палива, та указав, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами. Також суд критично оцінив посилання контролюючого органу на те, що під час оформлення та проведення обліку операцій TOB «БКБ ТРЕЙД» з реалізації авіаційного палива у товарно-транспортних накладних відсутні реквізити, які б підтверджували: фактичне переміщення нафтопродукту від постачальника до покупця, фактичне отримання нафтопродукту покупцем, фактичне використання у таких операціях автомобільного транспорту, як способу доставки, що свідчить про не підтвердження реальності господарських операцій.
Окрім цього, суд визнав безпідставними висновки контролюючого органу про встановлення порушення п.201.1 п.201.10 ст. 201 ПК України щодо складення та реєстрації податкових накладних за товарами/послугами, необоротними активами, якщо такі призначаються для їх використання або використовуються в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.
З урахуванням викладеного суд першої інстанції визнав обґрунтованими та задовольнив позовні вимоги TOB «БКБ ТРЕЙД» про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень від 26.11.2024 №52387/15-32-07-01-19 в частині збільшення грошового зобов`язання за платежем «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» на суму 6 895 925 грн., з яких збільшення податкових зобов`язань на суму 6 268 268 грн. та штрафні (фінансові) санкції на суму 627 657 грн.; №52388/15-32-07-01-19 про застосування штрафу за платежем «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму27 200,00 грн.; а також №52377/15-32-07-01-19 у частині збільшення грошового зобов`язання за платежем «Податок на прибуток підприємств, якій сплачують інші платники» за операціями ТОВ «БКБ ТРЕЙД» з ФОП ОСОБА_1 , на суму 310 820,29 грн., з яких за податковими зобов`язаннями 282 563,90 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 28 256,39 грн.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке. 
Відповідаючи на доводи апеляційної скарги про правомірність прийнятих ГУ ДПС в Одеській області податкових повідомлень-рішень, із посиланням на те, що вони ґрунтуються на викладених в акті перевірки висновках контролюючого органу про порушення платником податків вимог податкового законодавства, колегія суддів керується наступним.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Податковим кодексом України (далі і вище -ПК України), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Згідно з п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Відповідно до п.п. 21.1.1, 21.1.4 п. 21.1 ст. 21 ПК України посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані, зокрема, дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.
Відповідно до положень ст. 75 ПК України одним з видів податкового контролю за дотриманням вимог податкового та іншого законодавств є проведення контролюючим органом камеральної, документальних (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичної перевірки.
На підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 77.1 статті 77 ПК України була проведена документальна планова виїзна перевірка фінансово – господарської діяльності ТОВ «БКБ ТРЕЙД» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2017 по 31.03.2024, за результатами якої складений Акт від 25.10.2024, яким контролюючим органом зафіксовані порушення вимог податкового законодавства під час провадження платником податків господарської діяльності.
Приписи п.п.14.1.36 п.14.1.ст.14 ПК України визначають, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Відповідно до п.п.14.1.185 п.14.1. ст.14 ПК України постачання послуг - будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об`єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об`єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності.
Підпункт 14.1.202. п.14.1. ст.14 ПК України визначає, що продаж (реалізація) товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів. Не вважаються продажем товарів операції з надання товарів у межах договорів комісії (консигнації), поруки, схову (відповідального зберігання), доручення, довірчого управління, оперативного лізингу (оренди), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачі прав власності на такі товари.
Відповідно до ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Згідно підпункту 134.1.1. ст.134.1 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.
Відповідно до п.135.1. ст.135 ПК України базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із ст. 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.
Згідно з пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Відповідно до п.14.1.156. ст.14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Відповідно до п.198.1-198.3 ст.198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;
ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);
ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду. 
Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.
Закон України16.07.1999 №996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон №996-ХІV) визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні.
Згідно ч. 2 ст. 3 Закону №996-ХІV бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Статтею 1 Закону №996-ХІV визначені наступні поняття: господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; 
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.3 Закону №996-ХІV метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до ч.1 ст.9 Закону №996-ХІV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Приписи ч.2 ст.9 Закону №996-ХІV визначають, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.
Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Отже, з огляду на наведені норми слід констатувати, що проведення будь-якої господарської операції підприємства фіксується та підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік.
Відповідно до ч.2 ст. 3 Закону №996-ХІV бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Згідно з п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.
Згідно з п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України, податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання у власній господарській діяльності.
Згідно з п.п. 134.1.1. п.134.1. ст.134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.
Відповідно до п.135.1. ст.135 ПК України базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.
Відповідно до Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 № 73, витрати - зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, які призводять до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілення власниками).
Основним документом, який регулює формування витрат у бухгалтерському обліку є Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 Витрати (П(С)БУ 16), затверджене наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за №27/4248 (далі – Положення №318).
Відповідно до п. 5 Положення №318 витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань.
Згідно з п. 6 Положення №318 втратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.
Відповідно до п.7 Положення №318 витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.
Відповідно до п.138.1 ст.138 ПК України фінансовий результат до оподаткування збільшується:
на суму нарахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності;
на суму уцінки та втрат від зменшення корисності основних засобів або нематеріальних активів, включених до витрат звітного періоду відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності;
на суму залишкової вартості окремого об`єкта основних засобів або нематеріальних активів, визначеної відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, у разі ліквідації або продажу такого об`єкта.
на суму залишкової вартості окремого об`єкта невиробничих основних засобів або невиробничих нематеріальних активів, визначеної відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, у разі ліквідації або продажу такого об`єкта;
на суму витрат на ремонт, реконструкцію, модернізацію або інші поліпшення невиробничих основних засобів чи невиробничих нематеріальних активів, віднесених до витрат відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.
Пункт 138.2. ПК України визначає, що фінансовий результат до оподаткування зменшується:
на суму розрахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до пункту 138.3 цієї статті;
на суму залишкової вартості окремого об`єкта основних засобів або нематеріальних активів, визначеної з урахуванням положень цієї статті Кодексу, у разі ліквідації або продажу такого об`єкта;
на суму дооцінки основних засобів або нематеріальних активів у межах попередньо віднесених до витрат уцінки відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності;
на суму вигід від відновлення корисності основних засобів або нематеріальних активів у межах попередньо віднесених до витрат втрат від зменшення корисності основних засобів або нематеріальних активів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності;
на суму первісної вартості придбання або виготовлення окремого об`єкта невиробничих основних засобів або невиробничих нематеріальних активів та витрат на їх ремонт, реконструкцію, модернізацію або інші поліпшення, у тому числі віднесених до витрат відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, у разі продажу такого об`єкта невиробничих основних засобів або нематеріальних активів, але не більше суми доходу (виручки), отриманої від такого продажу.
Аналіз наведених норм надає можливість зробити висновки, що витрати підприємства можна враховувати при обчисленні об`єкта оподаткування лише у разі фактичності відповідних витрат, оскільки сам факт їх здійснення є визначальною ознакою формування витрат. Разом з цим, фактичність здійснення витрат повинна підтверджуватись розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, однак, самі по собі документи без реального здійснення операції, за наслідком якої сформовані витрати підприємства, не мають юридичної сили та не можуть бути підставою для формування валових витрат підприємства.
Порядок обчислення податку на прибуток підприємств визначений в ст. 137 ПК України ,відповідно до п.137.1 якого податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 цього Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі статтею 135 цього Кодексу. 
Таким чином, податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість та витрати підприємства мають бути фактично підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків та віднесення ним сум до валових витрат.
Згідно матеріалів справи, 15.03.2018 між ТОВ «БКБ ТРЕЙД» (Замовник) та ФОП ОСОБА_1 (Виконавець) укладений Договір про надання послуг №1-У (т.6 а.с.3-6) згідно якого Замовник в порядку та на умовах, визначених цим Договором, дає завдання, а Виконавець зобов`язується відповідно до завдання Замовника надавати йому за плату такі послуги: - продаж нафтопродуктів (в подальшому «Товарів»), що належать Замовнику на праві власності в обсязі та на умовах, визначених цим Договором; поставки нафтопродуктів; надання послуг із залучення нових клієнтів (покупців) та підписання з ними договорів аналіз спільно з Замовником результатів Дослідження ринку нафтопродуктів. Це Дослідження проводиться для Замовника третьою особою на підставі окремого договору, і результати цього Дослідження надаються Замовником Виконавцю для спільного аналізу; надання рекомендацій (усних або письмових) щодо того, які якісні та кількісні характеристики, асортимент мають містити Товар, що реалізується, для більш успішного ведення господарської діяльності Замовника по торгівлі зазначеними Товарами. 
Відповідно до п.1.2 Договору №1-У на підтвердження факту надання Виконавцем Замовнику послуг за цим Договором складається відповідний акт в строк до 5 (П`яти) робочих днів після закінчення календарного місяця, в якому ці послуги надавалися
Пункти 2.1, 2.2, 2.3, 2.4, 2.5 Договору №1-У визначають, що Виконавець надає послуги з продажу Товарів, беручи до уваги встановлення Замовником мінімально можливої ціни реалізації, бажаних покупців та територію реалізації зазначених Товарів.
Виконавець не має права пропонувати Товари до продажу нижче мінімально встановленої Замовником ціни.
Виконавець зобов`язаний надати Замовнику повну інформацію про хід виконання своїх зобов`язань за цим Договором в строк не пізніше 2 (Двох) робочих днів з моменту отримання відповідного письмового запиту від Замовника.
Виконавець зобов`язаний не розголошувати третім особам інформом ірвітна від Замовника в процесі виконання цього договору, якщо Замовник (письмово чи усно) визначив цю інформацію як конфеденційну.
Виконавець має право залучати в разі потреби для надання послуг за цим Договором інших осіб (субвиконавців) з письмової згоди Замовника.
Згідно з п.п.4.1 та 4.2 Договору №1-У Замовник сплачує Виконавцю плату в розмірі, що встановлена Протоколом погодження договірної ціни, шляхом перерахування безготівкових коштів на рахунок Виконавця в строк до 20 (Двадцяти) календарних днів після закінчення місяця, в якому надавались послуги.
Оплата послуг Виконавця за цим Договором проводиться на банківський рахунок Виконавця, зазначений у цьому Договорі (про його зміну Виконавець зобов`язаний протягом 1 (Одного) робочого дня повідомити Замовника в письмовій формі, в іншому випадку Замовник не несе відповідальності за прострочення платежу і за інші негативні наслідки, пов`язані з перерахуванням грошей на неправильний рахунок).
Як стверджує контролюючий орган, в усіх Договорах, які укладені з контрагентами-покупцями відсутня інформація про посередництво або безпосередню участь ФОП ОСОБА_1 в укладанні таких Договорів. Договори підписані виключно двома сторонами Покупцем та Продавцем. У всіх видаткових накладних та ТТН на відпуск пального, що надані до перевірки, відсутня інформація про посередництво або безпосередню участь ФОП ОСОБА_1 у здійсненні господарської операції з купівлі - продажу пального. Всі документи з операцій купівлі-продажу пального підписані двома сторонами -Покупцем та Продавцем або трьома сторонами Продавцем, Автоперевізником та Покупцем (у випадку найму сторонньої організації автоперевізника). Тобто, дані акти наданих послуг самі по собі не підтверджують здійснення господарської операції, як такої. Надані до перевірки документи не вказують на рух активів та/або на зміну зобов`язань. Отже, неможливо підтвердити фактичне отримання на адресу ТОВ «БКБ ТРЕЙД» від постачальника ФОП ОСОБА_1 послуг за вищезазначеними актами надання.
Згідно матеріалів справи, у період, що перевірявся, ТОВ «БКБ ТРЕЙД» включені витрати за послугами, що надані виконавцем ФОП ОСОБА_1 на загальну суму 1 569 799,45 грн. 
На підтвердження виконання умов Договору № 1-У від 15.03.2018 ТОВ «БКБ ТРЕЙД» надані такі докази:
І. Акт надання послуг №1 від 30.04.2018 на загальну суму 144989,37 грн, відповідно до якого ФОП ОСОБА_1 надав такі послуги: 1) продаж товарів (дизельне паливо); продаж товарів (паливо для реактивних двигунів ДЖЕТ); 3) залучення нових клієнтів та підписання з ними договорів (ПП «Берсан», ТОВ «Зерно Експорт», ТОВ «Зерноекспорт ТЛС», ТОВ «Іт Ойл», ТОВ «Роял Ресурс», ТОВ «Форз», ТОВ «Южная Топлівная Компанія», TOB «Центр Демонтажних Технологій»); протокол погодження договірної ціни №1 від 31.03.2018, рахунок-фактуру №1б від 30.04.2018, платіжне доручення №550 від 03.05.2018 (т.6 а.с.24-27). 
На підтвердження продажу товарів та фактичного залучення нових клієнтів ТОВ «БКБ ТРЕЙД» надані копії договорів, укладених між ТОВ «БКБ ТРЕЙД» як постачальником та ПП «Берсан», ТОВ «Зерно Експорт», ТОВ «Зерноекспорт ТЛС», ТОВ «Іт Ойл», ТОВ «Роял Ресурс», ТОВ «Форз», ТОВ «Южная Топлівная Компанія», TOB «Центр Демонтажних Технологій», як покупцями (т.6 а.с.56-127), копії видаткових накладних (т.6 а.с.28-54) та копії карток рахунку 361 (т.6 а.с.128-139).
ІІ. Акт надання послуг №2 від 31.05.2018 на загальну суму 146026,43 грн відповідно до якого ФОП ОСОБА_1 надав такі послуги: 1) продаж товарів (дизельне паливо); продаж товарів (паливо для реактивних двигунів ДЖЕТ); 3) залучення нових клієнтів та підписання з ними договорів (ТОВ «Константа», ТОВ «Санвіт», ТОВ «Євросервіс БМ», ПП «Агрофірма «Єдність», ПП «Аквазар-Трейд», ТОВ «Буд Холдинг», ФОП ОСОБА_2 , СФГ «Таксіс»); протокол погодження договірної ціни №2 від 30.04.2018, рахунок-фактуру №2б від 31.05.2018, платіжне доручення №617 від 08.07.2018 (т.6 а.с.140-143). На підтвердження продажу товарів та фактичного залучення нових клієнтів позивачем надано до суду копії договорів, укладених між позивачем як постачальником та ТОВ «Константа», ТОВ «Санвіт», ТОВ «Євросервіс БМ», ПП «Агрофірма «Єдність», ПП «Аквазар-Трейд», ТОВ «Буд Холдинг», ФОП ОСОБА_2 , СФГ «Таксіс» як покупцями (т.6 а.с.190-243, т.7 а.с.1-18), видаткових накладних (т.6 а.с.144-189) та карток рахунку 361 (т.7 а.с.19-42).
ІІІ. Акт надання послуг №3 від 30.06.2018 на загальну суму 162719,10 грн, відповідно до якого ФОП ОСОБА_1 надав такі послуги: 1) продаж товарів (дизельне паливо); продаж товарів (паливо для реактивних двигунів ДЖЕТ); 3) залучення нових клієнтів та підписання з ними договорів (ТОВ «Петроліум Груп», ТОВ «Колос-Агро», ТОВ «Транспортна Компанія «Бласко», ТОВ «Жовтобрух», ТОВ «Жовтобрух 1», ТОВ «Агросвіт-Житомир», ТОВ «Сан-Кор Транс»); протокол погодження договірної ціни №3 від 31.05.2018, рахунок-фактуру №3б від 30.06.2018, платіжне доручення №660 від 05.07.2018 (т.7 а.с.43-46). На підтвердження продажу товарів та фактичного залучення нових клієнтів позивачем надано до суду копії договорів, укладених між позивачем як постачальником та ТОВ «Петроліум Груп», ТОВ «Колос-Агро», ТОВ «Транспортна Компанія «Бласко», ТОВ «Жовтобрух», ТОВ «Жовтобрух 1», ТОВ «Агросвіт-Житомир», ТОВ «Сан-Кор Транс», як покупцями (т.7 а.с.85-147), видаткових накладних (т.7 а.с.48-84) та карток рахунку 361 (т.7 а.с.148-169).
IV. Акт надання послуг №4 від 31.07.2018 на загальну суму 174874,70 грн, відповідно до якого ФОП ОСОБА_1 надав такі послуги: 1) продаж товарів (дизельне паливо); продаж товарів (паливо для реактивних двигунів ДЖЕТ); протокол погодження договірної ціни №4 від 30.06.2018, рахунок-фактуру №4б від 31.07.2018, платіжне доручення №704 від 09.08.2018 (т.7 а.с.173). На підтвердження продажу товарів ТОВ «БКБ ТРЕЙД» надані копії видаткових накладних (т.7 а.с.174-210) та копії карток рахунку 361 (т.7 а.с.211-232).
V. Акт надання послуг №5 від 31.08.2018 на загальну суму 103879,10 грн, відповідно до якого ФОП ОСОБА_1 надав такі послуги: 1) продаж товарів (дизельне паливо); продаж товарів (паливо для реактивних двигунів ДЖЕТ); 3) залучення нових клієнтів та підписання з ними договорів (ТОВ «Ельбрус 21», ФГ «Вікторія», «Аквазар-Петрол»); протокол погодження договірної ціни №5 від 31.07.2018, рахунок-фактуру №5б від 31.08.2018, платіжну інструкцію №19 від 08.11.2018 (т.7 а.с.233-236). На підтвердження продажу товарів та фактичного залучення нових клієнтів позивачем надано до суду копії договорів, укладених між позивачем як постачальником та ТОВ «Ельбрус 21», ФГ «Вікторія», «Аквазар-Петрол» як покупцями (т.8 а.с.20-46), видаткових накладних (т.7 а.с.237-250, т.8 а.с.1-19) та карток рахунку 361 (т.8 а.с.47-61).
VІ. Акт надання послуг №6 від 28.09.2018 на загальну суму 83758,91 грн, відповідно до якого ФОП ОСОБА_1 надав такі послуги: 1) продаж товарів (дизельне паливо); продаж товарів (паливо для реактивних двигунів ДЖЕТ); 3) залучення нових клієнтів та підписання з ними договорів (ТОВ «Фірма «Аквазар-ЛТД», ТОВ ВТП «СТКОМ»); протокол погодження договірної ціни №6 від 28.09.2018, рахунок-фактуру №6б від 28.09.2018, платіжну інструкцію №20 від 08.11.2018 (т.8 а.с.62-65). На підтвердження продажу товарів та фактичного залучення нових клієнтів позивачем надано до суду копії договорів, укладених між позивачем як постачальником та ТОВ «Фірма «Аквазар-ЛТД», ТОВ ВТП «СТКОМ» як покупцями (т.8 а.с.93-110), видаткових накладних (т.8 а.с.67-92) та карток рахунку 361 (т.8 а.с.111-124).
VІІ. Акт надання послуг №7 від 31.10.2018 на загальну суму 212381,18 грн, відповідно до якого ФОП ОСОБА_1 надав такі послуги: 1) продаж товарів (дизельне паливо); продаж товарів (паливо для реактивних двигунів ДЖЕТ); 3) залучення нових клієнтів та підписання з ними договорів (ТОВ «Кворум Нафта», ТОВ «Буд Імпорт ЛД», ТОВ «Новотрейд», ТОВ «Ресурс С», ТОВ «Вайлен», ТОВ «ТП АВТОКОЛОНА № 491»); протокол погодження договірної ціни №7 від 28.09.2018, рахунок-фактуру №7б від 31.10.2018, платіжну інструкцію №21 від 08.11.2018 (т.8 а.с.125-128). На підтвердження продажу товарів та фактичного залучення нових клієнтів позивачем надано до суду копії договорів, укладених між позивачем як постачальником та ТОВ «Кворум Нафта», ТОВ «Буд Імпорт ЛД», ТОВ «Новотрейд», ТОВ «Ресурс С», ТОВ «Вайлен», ТОВ «ТП АВТОКОЛОНА № 491» як покупцями (т.8 а.с.170-223), видаткових накладних (т.8 а.с.129-169) та карток рахунку 361 (т.8 а.с.224-246).
VIІІ. Акт надання послуг №8 від 30.11.2018 на загальну суму 66535,98 грн, відповідно до якого ФОП ОСОБА_1 надав такі послуги: 1) продаж товарів (дизельне паливо); продаж товарів (паливо для реактивних двигунів ДЖЕТ); 3) залучення нових клієнтів та підписання з ними договорів (ТОВ «Факторіал Плюс», ТОВ «СБПМ»); протокол погодження договірної ціни №8 від 31.10.2018, рахунок-фактуру №8б від 30.11.2018, платіжну інструкцію №137 від 11.01.2019 (т.8 а.с.247-250). На підтвердження продажу товарів та фактичного залучення нових клієнтів позивачем надано до суду копії договорів, укладених між позивачем як постачальником та ТОВ «Факторіал Плюс», ТОВ «СБПМ» як покупцями, видаткових накладних (т.9 а.с.1-16) та карток рахунку 361 (т.9 а.с.35-55).
IX. Акт надання послуг №11 від 31.05.2019 на загальну суму 22054,15 грн, відповідно до якого ФОП ОСОБА_1 надав такі послуги: 1) продаж товарів (дизельне паливо); продаж товарів (паливо для реактивних двигунів ДЖЕТ); 3) залучення нових клієнтів та підписання з ними договорів (ТОВ «Берсан Енерго Трейдінг»); протокол погодження договірної ціни №11 від 30.04.2019, рахунок-фактуру №11б від 31.05.2019, платіжну інструкцію №1062 від 05.07.2019 (т.9 а.с.56-59). На підтвердження продажу товарів позивачем надано до суду копії видаткових накладних (т.9 а.с.60-80) та карток рахунку 361 (т.9 а.с.81-95).
Х. Акт надання послуг №12 від 27.06.2019 на загальну суму 89865,60 грн, відповідно до якого ФОП ОСОБА_1 надав такі послуги: 1) продаж товарів (дизельне паливо); продаж товарів (паливо для реактивних двигунів ДЖЕТ); 3) залучення нових клієнтів та підписання з ними договорів (С(Ф)Г «Мрія», ТОВ «Нафтова Компанія Термінал», ТОВ «Білд Форвард», ТОВ «Експо-Агро», ТОВ «Єгаз-Рітейл»); протокол погодження договірної ціни №12 від 31.05.2019 року, рахунок-фактуру №12б від 27.06.2019, платіжну інструкцію №1063 від 05.07.2019 (т.9 а.с.95-98). На підтвердження продажу товарів та фактичного залучення нових клієнтів позивачем надано до суду копії договорів, укладених між позивачем як постачальником та (С(Ф)Г «Мрія», ТОВ «Нафтова Компанія Термінал», ТОВ «Білд Форвард», ТОВ «Експо-Агро», ТОВ «Єгаз-Рітейл`як покупцями (т.9 а.с.137-163), видаткових накладних (т.9 а.с.101-136) та карток рахунку 361 (т.9 а.с.164-185).
XІ. Акт надання послуг №13 від 31.07.2019 на загальну суму 64266,72 грн відповідно до якого ФОП ОСОБА_1 надав такі послуги: 1) продаж товарів (дизельне паливо); продаж товарів (паливо для реактивних двигунів ДЖЕТ); протокол погодження договірної ціни №13 від 27.06.2019, рахунок-фактуру №13б від 31.07.2019, платіжну інструкцію №1219 від 03.10.2019 (т.9 а.с.186-189). На підтвердження продажу товарів позивачем надано до суду копії видаткових накладних (т.9 а.с.190-212) та карток рахунку 361 (т.9 а.с.213-238).
XІІ. Акт надання послуг №14 від 30.08.2019 на загальну суму 24015,75 грн, відповідно до якого ФОП ОСОБА_1 надав такі послуги: 1) продаж товарів (дизельне паливо); продаж товарів (паливо для реактивних двигунів ДЖЕТ); протокол погодження договірної ціни №14 від 31.07.2019, рахунок-фактуру №14б від 30.08.2019, платіжну інструкцію №1219 від 03.10.2019 (т.9 а.с.239-242). На підтвердження продажу товарів позивачем надано до суду копії видаткових накладних (т.9 а.с.243-250, т.10 а.с.1-23) та карток рахунку 361 (т.10 а.с.24-45).
XІІ. Акт надання послуг №15 від 30.09.2019 року на загальну суму 81865,08 грн, відповідно до якого ФОП ОСОБА_1 надав такі послуги: 1) продаж товарів (дизельне паливо); продаж товарів (паливо для реактивних двигунів ДЖЕТ); протокол погодження договірної ціни №15 від 30.08.2019, рахунок-фактуру №15б від 30.09.2019, платіжну інструкцію №1331 від 03.12.2019 (т.10 а.с.46-49). На підтвердження продажу товарів позивачем надано до суду копії видаткових накладних (т.10 а.с.50-89) та карток рахунку 361 (т.10 а.с.90-117).
XІІІ. Акт надання послуг №16 від 31.10.2019 на загальну суму 25029,10 грн, відповідно до якого ФОП ОСОБА_1 надав такі послуги: 1) продаж товарів (дизельне паливо); продаж товарів (паливо для реактивних двигунів ДЖЕТ); протокол погодження договірної ціни №16 від 30.09.2019, рахунок-фактуру №16б від 31.10.2019, платіжну інструкцію №1219 від 03.10.2019 (т.10 а.с.118-121). На підтвердження продажу товарів позивачем надано до суду копії видаткових накладних (т.10 а.с.122-150) та карток рахунку 361 (т.10 а.с.151-168).
XІV. Акт надання послуг №17 від 30.11.2019 на загальну суму 61331,20 грн, відповідно до якого ФОП ОСОБА_1 надав такі послуги: 1) продаж товарів (дизельне паливо); продаж товарів (паливо для реактивних двигунів ДЖЕТ); протокол погодження договірної ціни №17 від 31.10.2019, рахунок-фактуру №17б від 30.11.2019 рку, платіжну інструкцію №1219 від 03.10.2019 рку (т.10 а.с.169-172). На підтвердження продажу товарів позивачем надано до суду копії видаткових накладних (т.10 а.с.173-226) та карток рахунку 361 (т.10 а.с.228-248).
Як встановлено судом першої інстанції ТОВ «БКБ ТРЕЙД» звернулося до ФОП ОСОБА_1 з пропозицією укласти договір щодо надання послуг, щодо продажу, постачання нафтопродуктів із залучення нових клієнтів. За результатом наданих ФОП ОСОБА_1 послуг складені відповідні акти.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведення ТОВ «БКБ ТРЕЙД» факту отримання послуг від ФОП ОСОБА_1 , а саме використання таких послуг у межах здійснення господарської діяльності, та не погодився із встановленими контролюючим органом порушеннями щодо заниження товариством податку на додану вартість та заниження податку на прибуток по вказаним господарським операціям платника податків з його контрагентом.
Згідно з п.п.14.1.203 п.14.1 ст.14 ПК України продаж результатів робіт (послуг) - будь-які операції господарського, цивільно-правового характеру з виконання робіт, надання послуг, надання права на користування або розпоряджання товарами, у тому числі нематеріальними активами та іншими об`єктами власності, що не є товарами, за умови компенсації їх вартості, а також операції з безоплатного надання результатів робіт (послуг). Продаж результатів робіт (послуг) включає, зокрема, надання права на користування товарами за договорами оперативного лізингу (оренди), продажу, передачі права відповідно до авторських або ліцензійних договорів, а також інші способи передачі об`єктів авторського права, патентів, знаків для товарів і послуг, інших об`єктів права інтелектуальної, у тому числі промислової власності.
Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
В той же час, між ТОВ «БКБ ТРЕЙД» та ФОП ОСОБА_1 договір поставки не укладався, між сторонами 15.03.2018 укладений Договір про надання послуг №1-У.
Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції доречно зауважив на тому, що зміст укладеного Договору про надання послуг №1-У не дає підстав для твердження, що належним доказом його виконання є надання товарно-транспортної накладної. При цьому, ФОП ОСОБА_1 зазначає, що під час надання послуг з пошуку клієнтів для покупки продажу нафтопродуктів він не був співробітником або посадовою особою ТОВ «БКБ ТРЕЙД», а тому ані договори, ані товарно-транспорті або видаткові накладні не містять посилань на нього, як відповідальну особу.
ТОВ «БКБ ТРЕЙД» під час проведення перевірки були надані первинні бухгалтерські документи щодо взаємовідносин з ФОП ОСОБА_1 та понесені товариством витрати підтверджуються Договором про надання послуг №1-У, актом надання послуг, протоколами погодження договірної ціни, карткою рахунку 361 по ФОП ОСОБА_1 .
Таким чином, слід констатувати, що висновки контролюючого органу щодо донарахування податку на прибуток через включення витрат за послуги, що надані ФОП ОСОБА_1 є необґрунтованими.
За таких підстав, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для скасування податкового повідомлення-рішення від 26.11.2024 №52377/15-32-07-01-19 у частині збільшення грошового зобов`язання за платежем «Податок на прибуток підприємств, якій сплачують інші платники» за операціями ТОВ «БКБ ТРЕЙД» із ФОП ОСОБА_1 , на суму 310 820,29 грн., з яких за податковими зобов`язаннями 282 563,90 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 28 256,39 грн.
Як мовилося вище, під час перевірки первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку підприємства, контролюючим органом встановлено, що у жодній із товарно-транспортних накладних або взагалі не зазначена адреса розвантаження нафтопродукту, або зазначена лише назва населеного пункту, практично у всіх ТТН відсутні підписи водіїв та відтиски печаток автотранспортних підприємств (підприємств, що надавали послуги з перевезення), відсутні дата та час прибуття нафтопродуктів до одержувача. Вказане, на думку контролюючого органу, свідчить що у ТТН-1 (нафтопродукт) відсутні реквізити, які б підтверджували: фактичне переміщення нафтопродукту від постачальника до покупця (відсутня адреса отримання/розвантаження); фактичне отримання нафтопродукту покупцем (відсутні дата та час прибуття до покупця); фактичне використання у таких операціях автомобільного транспорту, як способу доставки (відсутні підписи водіїв, печатки перевізників, коди ЄДРПОУ суб`єкті господарювання перевізників, що унеможливлює підтвердження надання послуг перевезення та/або отримання доходу перевізниками за такі послуги). Крім того, окремі первинні документи та ТТН, що підтверджують господарські операції з продажу палива авіаційного ЈЕТ А-1 (код УКТ ЗЕД 2710192100) взагалі не були надані під час перевірки, про що складений акт від 18.10.2024 №6858/15-32-07501-15. 
Як вказано в акті, аналізом бази даних податкового органу, зокрема, ІКС «Податковий блок», «Архів електронної звітності: ЄРПН» встановлено: 
- у всіх покупців на час проведення операцій з придбання Палива авіаційного ЈЕТ А-1, відсутні об`єкти оподаткування (відомості про такі об`єкти форма 20-ОПП), які мали б підтвердити можливість використання та/або зберігання та/або реалізації придбаного Палива авіаційного ЈЕТ А-1; відсутні відомості про наявність таких об`єктів як літаки, гелікоптери, човни, катери, автомобілі вантажні та/або легкові, іншої техніки без або з реактивними двигунами, резервуарів та/або інших місць зберігання пального, АЗС та/або інших спеціально відведених місць для торгівлі пальним, котелен та/або інших місць, де можливо використати Паливо авіаційне ЈЕТ А-1, тощо; 
- у ТОВ «БЄЛ-ТРАНС», ТОВ «АТП АВТОКОЛОННА №491», ТОВ «ВТП «СТКОМ», ТОВ «БУД ІМПОРТ ЛД» взагалі відсутня подальша реалізація Палива авіаційного ЈЕТ А-1; 
- ТОВ «НАФТОВА КОМПАНІЯ "ПЕТРОЛІУМ ГРУП» та ТОВ «ЗЕРНОЕКСПОРТ ТЛС» є, відповідно, повна та часткова реалізація раніше придбаного Палива авіаційного ЈЕТ А-1 з великою різницею у часі між подією придбання та подією реалізації з урахуванням відсутності відомостей про об`єкти, на яких має здійснюватися зберігання палива; 
- у всіх інших покупців наявна реєстрація податкових накладних в ЄРПН на реалізацію Палива авіаційного ЈЕТ А-1 за відсутності можливостей його фізичної поставки (відсутні власні автомобілі, відсутність придбання згідно з даними ЄРПН транспортних послуг у платників ПДВ та згідно зі звітністю за формою №1-ДФ у неплатників ПДВ); 
- по взаємовідносинам з ТОВ «ДІННЕР ВАЙС» документи, що підтверджують реалізацію Палива авіаційного ЈЕТ взагалі не надані до перевірки, а з ТОВ «ФОРЗ» надані частково.
Таким чином, як зазначено в акті, первинні документи, які складені суб`єктами господарської діяльності на операції, суперечать законодавчим і нормативним актам та не відповідають сутності, не несуть доказовості відносно змісту здійсненної операції, не є документами, які можуть бути підставою для відображення в облікових регістрах бухгалтерського та податкового обліку. Також в акті зазначено, у податковій звітності мають бути відображені лише ті господарські операції, яка фактично відбулися, а не ті, зміст яких лише відображений на первинних документах. 
Окрім цього, в межах здійснення господарської діяльності ТОВ «БКБ ТРЕЙД», як постачальником, укладена низка договорів щодо постачання нафтопродуктів із такими суб`єктами господарювання (як покупцями):
- ТОВ «ФОРЗ» - №7/2018 від 26.03.2018 (т.3 а.с.76-84);
- ТОВ «ЗЕРНОЕКСПОРТ ТЛС» - №7/2018 від 10.04.2018 (т.3 а.с.192-200);
- ТОВ «ЗЕРНО ЕКСПОРТ» - №5/2018 від 26.03.2018 (т.4 а.с.110-118);
- ТОВ «ПУТРОЛІУМ ГРУП» - №18/2018 від 18.06.2018 (т.4 а.с.125-134);
- ТОВ «ТП АВТОКОЛОНА №491» - №35/2018 від 05.10.2018 (т.4 а.с.166-174);
- ТОВ «СТКОМ» - №31/2018 від 20.09.2018 (т.4 а.с.190-198);
- ТОВ «БЕРСАН» - №6/2018 від 26.03.2018 (т.4 а.с.205-213);
- ТОВ «Буд Імпорт Лтд» - №34/2018 від 05.10.2018 (т.4 а.с.220-228);
- ТОВ «УКРАВІАСЕРВІС-ГРУП» - №41/2018 від 22.10.2018 (т.4 а.с.110-118);
- ТОВ «ВАЙЛЕН» - №38/2018 від 18.10.2018 (т.5 а.с.1-9);
- ТОВ «МАГІСТРАЛЬСЕРВІС» - №11/2018 від 11.05.2018 (т.5 а.с.37-45);
- ТОВ «БЄЛ-ТРАНСС» - №43/2018 від 03.12.2018 (т.5 а.с.53-61).
Умовами вказаних договорів визначено, що постачальник зобов`язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити в порядку та на умовах, мовлених в Договорі наступні нафтопродукти:
- Дизельне пальне ДП-Л-Євро 5-ВО.
- Дизельне пальне ДП-3-Євро 5-ВО.
- Бензин автомобільний А-92-Євро 5-Е5.
- Бензин автомобільний А-95-Євро 5-ЕБ.
- Паливо для реактивних двигунів.
Пункт 1.2. Договорів визначає, що поставка Товару здійснюється партіями. Кількість кожної партії Товару та асортимент (найменування) Товару узгоджується і визначається Сторонами в Заявках, наданих Покупцем. Загальна кількість та асортимент (найменування) Товару, що поставляється Покупцю за цим Договором, сторонами не обмежується і визначається на підставі фактичного обсягу та асортименту (найменування) поставленого Товару, зазначеного у видаткових накладних.
На підтвердження виконання умов вказаних договорів ТОВ «БКБ ТРЕЙД» надані копії карток рахунку 361, видаткових накладних, товарно-транспортних накладних на відпуск нафтопродуктів, гарантійних листів, податкових накладних, квитанцій про їх реєстрацію, замовлень, виписки по рахункам в банку (т.3 а.с.85-191, 201-249, т.4 а.с.1-109, 119-124, 134-165, 175-189, 199-204, 214-219, 229-239, 249-254, т.5 а.с.10-26, 46-52, 62-171).
Також ТОВ «БКБ ТРЕЙД» на підтвердження виконання умов договору, укладеного із ТОВ «ДІННЕР ВАЙС» надані копії податкової накладної №65 від 25.04.2019, квитанції до неї та картки рахунку 361 (т.5 а.с.67-70).
На підтвердження наявності товару, який було реалізований ТОВ «БКБ ТРЕЙД» контрагентам надана копія договору №01/18-030НП від 31.01.2018 між ТОВ «БКБ ТРЕЙД» як покупцем та ТОВ «МАЛДОКС УКРАЇНА» як продавцем, податкові накладні, що складені за операціями з постачання на підставі вказаного договору, квитанції про їх реєстрацію, акти прийому-передачі, (т.2 а.с.107-311, т.3 а.с.1-71).
Контролюючий орган на підтвердження своє позиції посилається на те, що надані платником податків копії товарно-транспортних накладних місять недоліки. З цього приводу слід зазначити таке.
Єдиний порядок організації та виконання робіт, пов`язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти (далі - нафта) і нафтопродуктів визначає Інструкція про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затверджена наказом Мінпаливенерго України, Мінтрансзв`язку України, Мінекономіки України, Держспоживстандарту України від 20 травня 2008 року №281/171/578/155, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02 вересня 2008 року за № 805/15496 (далі - Інструкція).
Згідно пункту 2.1 Інструкції облік нафти і нафтопродуктів - операція, яка проводиться на підприємстві під час технологічного процесу і яка полягає у визначенні об`єму і маси нафти або нафтопродуктів для подальших облікових операцій.
Пункт 5.4.1 Інструкції визначає, що перевезення нафтопродуктів автомобільним транспортом здійснюється згідно з Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Мінтрансу України від 14.10.1997 №363, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 за №128/2568, та ГОСТ 27352-87 «Автотранспортные средства для заправки и транспортирования нефтепродуктов. Типы, параметры и общие технические требования».
З прибуттям нафтопродуктів до вантажоодержувача в автоцистерні перевіряється наявність і цілісність пломб, технічний стан автоцистерни, відповідність об`єму і густини нафтопродукту в автоцистерні об`єму і густині, зазначеним у товарно-транспортній накладній на відпуск нафтопродуктів (нафти) за формою № 1-ТТН (нафтопродукт) (далі ТТН) (додаток 3), відповідність найменування, марки і виду ( залежно від масової частки сірки) нафтопродукту, зазначених у ТТН і паспорті якості на відвантажений нафтопродукт. Відповідність густини нафтопродукту під час відвантаження та приймання визначається після її приведення до температури 20 град.С відповідно до ГОСТ 3900.
Відповідно до пункту 7.5.7 та 10.2.9 Інструкції ТТН на вивезення нафти або нафтопродуктів автотранспортом вантажоодержувача оформлюється на підставі довіреності вантажоодержувача, а під час постачання вантажовідправником - на підставі подорожнього листа автотранспортного підприємства. 
Про фактично прийнятий нафтопродукт робиться відповідна позначка на всіх примірниках ТТН. В акті повинні бути зазначені рівні нафтопродукту в резервуарі до і після зливання, об`єм прийнятого нафтопродукту, густини за ТТН і за вимірюваннями в резервуарі після зливання, приведені до 20 град.С за ГОСТ 3900, та кількість нестачі нафтопродукту.
Згідно з пунктом 7.5.8. Інструкції відпуск нафти або нафтопродуктів здійснюється в день оформлення ТТН за наявності усіх її примірників.
У ТТН оператор зазначає номер резервуара, з якого відпущено нафту або нафтопродукт, розписується в ній і здає для оформлення. У ТТН зазначаються найменування, марка та вид нафти або нафтопродукту, об`єм, маса, густина і температура, за якої визначалась густина, а також дата і час виїзду автоцистерни з підприємства.
З наданих ТОВ «БКБ ТРЕЙД» товарно-транспортних накладних вбачається, що хоча транспортування нафтопродуктів проводилося при виконанні вищевказаних договорів постачання нафтопродуктів, однак послуги з постачання надавались не ТОВ «БКБ ТРЕЙД», а іншими суб`єктами господарювання, як і зазначено у графі «автопідприємство» таких накладних.
Цей Закон визначає Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України від 05.04.2001 № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (далі – Закон №2344-ІІІ).
Стаття 1 Закону №2344-ІІІ містить визначення основних термінів, а саме: 
автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами:
вантажовідправник - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка надає перевізнику вантаж для перевезення та вносить відповідні відомості до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж.
Варто зазначити, що в даному випадку ТОВ «БКБ ТРЕЙД» не виконувало функції автомобільного перевізника під час транспортування нафтопродуктів покупцям за договорами, а виступало вантажовідправником.
варто зазначити, 
На думку колегії суддів суд першої інстанції доречно послався на висновки Верховного Суду, наведені у постанові Суду від 25.06.2019 у справі №1240/1982/18 та від 11.09.2018 у справі №804/4787/16 та зазначив, що відсутність або недоліки складання товарно-транспортних накладних або складських документів не можуть слугувати доказом того, що певні господарські операції не відбулися, оскільки метою складення таких документів є підтвердження правомірності відображення в податковому обліку витрат, пов`язаних із транспортуванням. Зазначені документи не впливають на формування податкових зобов`язань або податкового кредиту за спірними господарськими операціями з приводу постачання товарно-матеріальних цінностей. 
Крім цього, товарно-транспортна накладна, складські документи не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно- матеріальних цінностей. 
Висновки Акту перевірки не демонструють обставин, які б давали підстави вважати, що позивач був обізнаний (або міг бути обізнаний) щодо неправомірної, на думку контролюючого органу, поведінки контрагентів та постачальників безпосередніх контрагентів позивача.
Також контролюючий орган, в обґрунтування своєї позиції посилається на відсутність у покупців об`єктів оподаткування (відомостей про такі об`єкти форма 20-ОПП), які мають підтвердити можливість використання та/або зберігання та/або реалізації придбаного Палива авіаційного ЈЕТ А-1, відсутність подальшої реалізації Палива авіаційного ЈЕТ А-1, його реалізацію з різницею у часі між подією придбання та подією реалізації з урахуванням відсутності відомостей про об`єкти, на яких має здійснюватися зберігання палива, наявність реєстрації податкових накладних в ЄРПН на реалізацію Палива авіаційного ЈЕТ А-1 за відсутності можливостей його фізичної поставки (відсутні власні автомобілі, відсутність придбання згідно з даними ЄРПН транспортних послуг у платників ПДВ та згідно зі звітністю за формою №1-ДФ у неплатників ПДВ). 
З цього приводу слід зазначити, що відповідно до ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальних характер, у зв`язку з чим, варто наголосити на тому, що згідно сталої судової практики платник податків не може нести відповідальність за можливі протиправні дії інших юридичних осіб, оскільки вони перебувають поза межами його впливу.
Таким чином, поняття добросовісний платник, яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника податків додаткового обов`язку з контролю за дотриманням контрагентами контрагента правил оподаткування, а сам платник податків не наділений повноваженнями податкового контролю щодо виконання функцій, покладених на контролюючі органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентами його контрагента податкових зобов`язань.
Під час дослідження обсягу податкових прав і обов`язків платника за господарською операцією суд не обмежується перевіркою формальної відповідності поданих платником податків документів вимогам податкового законодавства, а оцінює всі докази в сукупності та взаємозв`язку для встановлення дійсного економічного змісту господарської операції.
У розумінні положень ст. 124 Конституції України, належними та допустимими доказами факту вчинення платником податків нікчемного правочину або факту відображення в обліку показників господарських операцій, які в дійсності не відбулись, можуть бути або обвинувальний вирок суду (оскільки діяння платника податків по протиправному заволодінню майном іншої особи або ухиленню від сплати податків, тобто вчинення нікчемного правочину, є об`єктивною стороною злочинів, передбачених ст.191 КК України та ст.212 КК України), або рішення суду у справі про стягнення одержаного за нікчемним правочином (бо наслідком вчинення платником податків нікчемного правочину відповідно до ст.ст. 207, 208, 250 Господарського кодексу України є застосування конфіскаційного заходу у вигляді стягнення одержаного за нікчемним правочином), або рішення суду про визнання правочину недійсним (оскільки відповідно до ч. 3 ст. 228 Цивільного кодексу України вчинення платником податків правочину, котрий суперечить інтересам держави та суспільства, є підставою для звернення до суду з вимогою про визнання такого правочину недійсним).
Оскільки наявні документи, які цілком підтверджують реальність господарських операцій платника податків із його контрагентами, зокрема, договори, ТТН, податкові накладні, видаткові накладні, банківські виписки, а також з огляду на наведені принципи визнання нікчемними правочини, колегія суддів вважає безпідставними твердження апелянта про недоведеність реальності здійснення господарських операцій.
Реальність господарської операції повинна досліджуватися на підставі первинних документів, складених за результатами таких операцій та не може ґрунтуватися виключно на отриманій податковій інформації з баз даних податкового органу та припущеннях контролюючого органу.
Не підтвердження операцій за ланцюгом постачання, відсутність основних засобів у контрагента, так само як і податкова інформація про інші порушення податкової дисципліни, допущені контрагентом платника податків або третіми особами у відносинах з контрагентом, не є свідченням нереальності господарських операцій, за умови їх підтвердження належними і допустимими первинними документами, як підставами формування бухгалтерського обліку.
До того ж, норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами.
Відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 12.07.2019 у справі №808/109/18, яка в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України має бути врахована судами під час вирішення спірних правовідносин.
З урахуванням викладеного слід констатувати, що твердження контролюючого органу про те, що вищевказані операції є такими, що фактично не відбулися з підстав ймовірного порушення податкового законодавства контрагентами ТОВ «БКБ ТРЕЙД» є ґрунтуються на однобічному трактуванні норм права.
За таких підстав, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції про те, що у контролюючого органу органу були відсутні підстави для прийняття податкового повідомлення-рішення від 26.11.2024 №52387/15-32-07-01-19 у частині збільшення грошового зобов`язання за платежем «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» на суму 6 895 925,00 грн, з яких збільшення податкових зобов`язань на суму 6 268 268,00 грн. та штрафні (фінансові) санкції на суму 627 6570,00 грн. Отже, доводи контролюючого органу щодо не складання та відсутності реєстрації в ЄРПН податкових накладних на суму ПДВ 7973 822,21 грн. також є необґрунтованими.
В матеріалах справи наявні первинні документи бухгалтерського та податкового обліку, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій між ТОВ «БКБ ТРЕЙД» та зазначеними вище контрагентами, та такі документи складені за результатами проведених операцій та з дотриманням вимог діючого на час виникнення правовідносин законодавства і містять у собі відомості щодо змісту та обсягу проведених операцій, які узгоджуються між собою. Тобто, фактичні обставини об`єктивно засвідчують правомірність формування платником податків витрат та податкового кредиту на підставі первинних документів, які виписані на виконання умов викладених вище договірних відносин, що дало право платнику податків включити дані суми до витрат та податкового кредиту.
Наведене свідчить про те, що господарські операції між ТОВ «БКБ ТРЕЙД» та його контрагентами мали реальний характер, діяльність останнього була спрямована на отримання економічної вигоди від підприємницької діяльності, а тому твердження апелянта про вчинення платником податків порушень податкового законодавства є безпідставними, а тому вони не можуть бути покладені в основу оспорюваних податкових повідомлень-рішень. Крім того, варто зазначити, що за сталою судовою практикою, окремі дефекти первинних документів бухгалтерського та податкового обліку не можуть слугувати підставою для висновків контролюючого органу про нереальність господарських операцій.
Враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що платник податків, ТОВ «БКБ ТРЕЙД», надав суду відповідні належно оформлені первинні документи, які в сукупності свідчать про факт вчинення господарських операцій, натомість доводи контролюючого органу не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.
Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують та не містять аргументів, яким би не була надана правова оцінка судом першої інстанції. Будь-яких інших доводів, з боку апелянта, які б могли свідчити про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права, апеляційна скарга не містить. За таких підстав колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
Відповідно до вимог статті 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Оскільки суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, колегія суддів вважає, що підстави для скасування судового рішення відсутні.
Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2025 року у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «БКБ ТРЕЙД» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 20.03.2026

Головуюча суддя О. А. Шевчук 

суддя А. В. Бойко

суддя О.В. Єщенко