справа № 166/300/26
провадження № 2/166/306/26
категорія: 38

РІШЕННЯ
іменем України
22 квітня 2026 року с-ще Ратне
Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого – судді Cвистун О.М., з участю секретаря Омелько Н.І., розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
Представник позивача Усенко М.І. звернувся у суд із даним позовом до ОСОБА_1 , який мотивує тим, що 24травня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" (далі - ТОВ "Авентус Україна") та відповідач уклали кредитний договір № 2432803 (далі – Кредитний договір), згідно з умовами якого останній отримав 7050 грн зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, передбачених даним договором. ТОВ "Авентус Україна" умови Кредитного договору виконало у повному обсязі, надавши відповідачу кредит на потрібну йому суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов Кредитного договору.
26 лютого 2021 року ТОВ "Авентус Україна" і Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" (далі – ТОВ "ФК "Кредит-Капітал") уклали договір відступлення № ККАУ26022021, згідно з яким на користь позивача відбулось відступлення прав вимоги за Кредитним договором, боржником за яким є ОСОБА_1 . Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № ККАУ26022021 від 26.02.2021 сума заборгованості відповідача становить 23124 грн, з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту – 7050 грн; прострочена заборгованість за процентами – 16074 грн.
Просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 23124 грн, судовий збір у розмірі 2662 грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн.
Ухвалою суду від 02.03.2026 дану справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, призначено судовий розгляд на 08 год. 30 хв. 01 квітня 2026 року, надано відповідачеві строк для подання відзиву.
Ухвалою від 19.02.2026 відкладено розгляд справи на 08 год. 55 хв. 22 квітня 2026 року.
Поштові відправлення, надіслані за зареєстрованим місцем проживання відповідача, у яких містились копії ухвали від 02.03.2026, двічі повернуто до суду неврученими через відсутність адресата за вказаною адресою.
За наведних обставин, суд уважає, що за правилами п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідачеві вручена ухвала від 02.03.2026, якою встановлено строк для подання відзиву.
Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не подав, у зв`язку з чим суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Суд установив, що 24 травня 2020 року між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 7050 грн (п. 1.3 Кредитного договору) зі строком кредитування 30 днів з датою повернення кредиту вказаною у Графіку платежів, що є Додатком № 1 до цього договору (п. 1.4 Кредитного договору).
Відповідно до п. 1.5 Кредитного договору тип процентної ставки – фіксована, яка залежить від фактичного виконання споживачем умов договору та становить: знижена процентна ставка 1,43% в день від суми кредиту, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в п. 1.4 цього Договору, якщо в цей строк споживач здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку; стандартна процентна ставка 1,90% в день від суми кредиту, застосовується: - у межах строку надання кредиту, зазначеного в п. 1.4 цього Договору, якщо споживач не виконав умови зазначені в пп. 1.5.1 Договору для застосування зниженої процентної ставки, та - у межах нового строку, якщо відбулося продовження строку користування кредитом відповідно до п. 4.1-46 цього Договору, та - у межах періоду прострочення, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України.
Згідно з п. 3.1 Кредитного договору нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/факт".
Відповідно до п. 4.1, п. 4.3 Кредитного договору строку кредиту може бути продовжено на кількість днів, зазначену в п. 1.4 договору, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному пп. 4.2-4.5 Договору. Пропозиція оферта споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь Товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку Товариство може надати протягом 24 годин з моменту вичнення вказних дій Споживачем.
Згідно з графіком платежів до Кредитного договору дату повернення кредиту та сплати нарахованих процентів встановлено – 23 червня 2020 року.
З листа ТОВ ФК "Вей Фор Пей" № 6515-ВП від 16.12.2025 та листа АТ КБ "Приватбанк" № 20.1.0.0.0/7-260304/100248-БТ вбачається, що ТОВ "Авентус Україна" виконало свої зобов`язання за договором перед відповідачем належним чином, перерахувавши на його картковий рахунок грошові кошти в сумі 7050 грн. 
З картки обліку Договору убачається, що заборгованість відповідача за Кредитним договором перед ТОВ "Авенту Україна" станом на 28 грудня 2020 року становить 23124 грн, з яких: 7050 грн – тіло кредиту, 16074 грн – відсотки за користування кредитом.
Між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" 29 грудня 2020 року укладено договір відступлення прав вимоги № ККАУ-29122020, відповідно до умов якого ТОВ "Авентус Україна" відступило за грошові кошти ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" права вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між ТОВ "Авентус Україна" і боржниками.
Згідно з витягом з реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги № ККАУ-29122020 від 29.12.2020 ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" набуло права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором у загальній сумі  23124 грн. 
Установлено, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, що виникли з кредитного договору.
Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Пунктом 5 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" (далі – Закону) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 7, ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення статті 11 Закону передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Зважаючи на те, що позивачем доведено факт отримання ОСОБА_1 кредитних коштів в розмірі 7050 грн, відсутність будь-яких платежів зі сторони відповідача на погашення кредитної заборгованості, що жодним чином не спростовано відповідачем, а також факт переходу права вимоги за договором факторингу від первісного кредитодавця до позивача, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог в цій частині та стягнення з відповідача в користь позивача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 7050 грн.
Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 05.04.2023 року по справі №910/4518/16 зауважила, що надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за "користування кредитом", так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора як у вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника (наприклад, звернути стягнення на заставне майно боржника або стягнути борг з поручителя). Установивши, що умова договору передбачає нарахування процентів як міри відповідальності після закінчення строку кредитування, тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання, слід застосовувати як статтю 625 ЦК України, так і інше законодавство, яке регулює наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за "користування кредитом"). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).
Судом встановлено, що погодженим строком кредитування є строк 30 днів, тобто до 23.06.2020 (п. 1.4 Кредитного договору, графік платежів до Кредитного договору).
З наданого представником позивача розрахунку встановлено, що за Кредитним договором ТОВ "Авентус Україна" відсотки нараховані за період поза межами строку кредитування, будь-якої неустойки за договором або інфляційних втрат та процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України відповідау не нараховувалось.
Так, необхідно умовою для пролонгації строку кредитування за п. 4.3 Кредитного договору є здійснення відповідачем платежу на користь ТОВ "Авентус Україна" у розмірі не менше суми нарахованих та та несплачених на дату платежу процентів. Однак відповідачем не здійснено жодного платежу в рахунок погашення кредитної заборгованості, у зв`язку з чим нею не виконано умов для продовження строку кредитування на підставі п. 4.3 Кредитного договору.
Також суд зазначає, що неповернення кредиту в погоджений стронами у Кредитному договорі строк, не є відкладальною умовою в розумінні ст. 212 ЦК України, яка має наслідок продовження строку дії договру, а є порушенням грошового зобов`язання за укладеним договором, за що настає відповідальність, передбачена ст. 625 ЦК України.
За наведених обставин, нарахування відповідачеві з 23 червня 2020 року процентів у період прострочення є реалізацією положень ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка захищає інтереси кредитодавця в разі прострочення позичальником грошового зобов`язання.
Позивач у позовній заяві не заявляв до стягнення з відповідача неустойки в порядку, установленому ч. 2 ст. 625 ЦК України, як наслідок прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання за Кредитним договором, а нарахував їх як відсотки за користування кредитом у порядку, встановленому ст. 1048 ЦК України.
За наведених обставин, нараховані відсотки за користування кредитними коштами поза межами строку кредитування, у даному випадку після 23 червня 2021 року, є безпідставним.
Судом проведено власний розрахунок заборгованості ОСОБА_1 зі сплати відсотків протягом строку дії договору з 24 травня 2020 року до 23 червня 2020 року за погодженою сторонами стандартною процентною ставкою 1,9%, який складає: 7050 грн (тіло кредиту) х 1,9 % : 100 % х 30 (днів) = 4018 грн 50 коп.
Таким чином, сума заборгованості за Кредитним договором, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 11068 грн 50 коп., яка складається із заборгованості за: тілом кредиту – 7050 грн, відсотками – 4018 грн 50 коп.
Статею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи: договір про надання правової допомоги № 0107 від 01.07.2025, укладений між ТОВ "Кредит Капітал" та адвокатським об`єднанням "Апологет"; виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до якої керівником АО "Апологет" є ОСОБА_2 ; свідоцтво про право на заняття Усенком М.І. адвокатською діяльністю № 2093 від 29.09.2012; ордер про надання правничої допомоги ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" адвокатом Усенком М.І. від 02.07.2025; акт наданих послуг № 129 від 13.02.2026, відповідно до якого АО "Апологет" в особі адвоката Усенка М.І. надано ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" правову допомогу щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором № 2432803 від 13.02.2026 на суму 8000 грн; детальний опис наданих послуг по акту № 129 від 13.02.2026, у якому зазначено опис наданих АО "Апологет" послуг у справі про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 2432803.
Таким чином, витрати за надану професійну правничу допомогу, які поніс позивач є реальними, доведеними, тобто є такими, що підтверджені належними доказами, а тому підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує із відповідачки на користь позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог на суму 1274 грн 38 коп. (11068,50/23124*2662,40) та витрати на правову допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 3829 грн 27 коп.(11068,50/23124*8000), загалом 5103 грн 65 коп.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 274-279 ЦПК України, ст.ст. 512, 514, 526, 549, 610, 611, 625, 629, 1048-1050, 1077 ЦК України, суд   
ухвалив :
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 у користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 2432803 від 24 травня 2020 рокув розмірі 11068 (одинадцять тисяч шістдесят вісім) гривень 50 (п`ятдесят) копійок, з яких тіло кредиту – 7050 (сім тисяч п`ятдесят) гривень, відсотки за користування кредитом – 4018 (чотири тисячі вісімнадцять) гривень 50 (п`ятдесят) копійок. 
Стягнути з ОСОБА_1 у користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" 1274 (одну тисячу двісті сімдесят чотири) гривні 38 (тридцять вісім) копійок судового збору та 3829 (три тисячі вісімсот двадцять дев`ять) гривень 27 (двадцять сім) копійок витрат на професійну правничу допомогу.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", код ЄДРПОУ 35234236, юридична адреса: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, IBAN: НОМЕР_1 в АТ "Креді Агріколь Банк", МФО 300614;
Відповідач – ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання – АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Ратнівського
районного суду О.М. Свистун