справа № 488/1794/24
провадження № 1-кп/488/113/26
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.04.2026 року місто Миколаїв, вулиця Доктора Самойловича, 29-А
  Корабельний районний суд міста Миколаєва	  	 	
у складі:	  	
головуючого судді	ОСОБА_1 	
за участю	  	
секретаря:	ОСОБА_2 	
прокурора:	ОСОБА_3 	
обвинуваченого:	ОСОБА_4 	

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Суми, громадянин України, українець, не працює, неодружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 
- 03.11.2015 року Ковпаківським районним судом міста Суми за частиною 2 статті 307, частиною 2 статті 309, статтею 69, статтею 70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 2 роки, 19.12.2016 року ухвалою Ковпаківського районного суду міста Суми звільнення від відбування покарання з випробувальним терміном скасоване та засудженого направлено для відбування призначеного судом покарання у виді 4 років позбавлення волі, звільнений 27.07.2021 року у зв`язку з відбуттям строку покарання;
- 13.09.2021 року Ковпаківським районним судом міста Суми за частиною 3 статті 185 КК України до покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі, звільнений 10.02.2022 року у зв`язку з відбуттям строку покарання;
- 29.02.2024 року Заводським районним судом міста Миколаєва за частиною 3 статті 185, частиною 1 статті 70, статтею 71, статтею 72 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 3 роки, 18.11.2025 року ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва звільнення від відбування покарання з випробувальним терміном скасоване та засудженого направлено для відбування призначеного судом покарання у виді 5 років позбавлення волі;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ
17.02.2024 року приблизно о 16:00 годині, обвинувачений ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , керуючись раптово виниклим корисливим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи повторно, в умовах воєнного стану, таємно викрав з підлоги кімнати молоток відбійний мережевий марки «Forte», моделі «DH2360 AVC», 2300 Вт, 60 Дж, 2000 уд/хв, вартістю 4.260,00 гривень, належний ОСОБА_5 , в подальшому з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 4.260,00 гривень.
Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-IX від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, термін якого неодноразово продовжувався, останній раз до 04.05.2026 року.
Допитаний в ході судового засідання обвинувачений свою провину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що 17.02.2024 року приблизно о 16:00 годині знаходячись в кімнаті квартири АДРЕСА_3 , викрав належне ОСОБА_5 майно, а саме молоток відбійний мережевий. У вчиненому кається.
У відповідності до частини 3 статті 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. При цьому допит обвинуваченого відповідно до частини 4 статті 349 КПК України здійснюється обов`язково.
У ході допиту обвинуваченого суд з`ясував, що той правильно розуміє зміст обставин вчинення ним кримінального правопорушення, встановлених судом, не заперечує їх та переконався у добровільності такої позиції обвинуваченого. Окрім того, учасникам провадження роз`яснено, що у відповідності до частини 2 статті 394 КПК України рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.
Потерпілий у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути вказане кримінальне провадження без його участі, має до обвинуваченого вимоги щодо відшкодування завданої шкоди, покарання просив призначити на розсуд суду.
Таким чином, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх шляхом аналізу досліджених в судовому засіданні доказів, суд вважає доказаною вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за епізодом від 17.02.2024 року. 
Дії обвинуваченого, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, повторно, суд кваліфікує за частиною 4 статті 185 КК України.
Вивченням особистості обвинуваченого встановлено, що він повнолітній, раніше судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, який відноситься до тяжких злочинів, сукупність усіх обставин, що характеризують дане кримінальне правопорушення, яке є умисним, корисливим, особистість обвинуваченого, про що детально вказано вище.
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину. У той же час, обвинувачений, не будучи судимим на момент вчинення злочину, був засуджений 29.02.2024 року Заводським районним судом міста Миколаєва за частиною 4 статті 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки. 18.11.2025 року ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва звільнення від відбування покарання з випробувальним терміном скасоване та засудженого направлено для відбування призначеного судом покарання у виді 5 років позбавлення волі.
З огляду на наявність такого вироку, суд зобов`язаний при призначенні остаточного покарання вирішити на підставі частини 4 статті 70 КК України питання про повне або часткове складання призначеного судом покарання із покаранням у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, визначеним вищевказаним вироком. За таких обставин, з урахуванням того, що мінімальне покарання за будь-яку крадіжку, вчинену в умовах воєнного стану, повторно, складає саме позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, остаточно визначене судом покарання буде перевищувати 5 (п`ять) років позбавлення волі, що унеможливить застосування положень статті 75 КК України.
Відповідно до положення частини 4 статті 70 КК України, враховуючи, що інкримінований злочин обвинуваченим вчинено до ухвалення попереднього вироку від 29.02.2024 року, остаточне покарання суд визначає за правилами, передбаченими частиною 4 статті 70 КК України, шляхом часткового складання призначених судом покарань.
Цивільний позов не заявлено, речові докази відсутні.
На підставі статті 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави судові витрати на проведення експертизи в сумі 4.165,14 (чотири тисячі сто шістдесят п`ять гривень чотирнадцять копійок).
З моменту надходження вказаного кримінального провадження до суду обвинувачений неодноразово не з`являвся у судові засідання, ухвалами суду від 06.06.2024 року, 15.08.2024 року до нього був застосований привід, після з`ясування неможливості виконання якого. ухвалою суду від 06.09.2024 року ОСОБА_4 був оголошений у розшук. 
На виконання вказаної ухвали суду обвинувачений ОСОБА_4 був доставлений до суду, було проведене підготовче судове засідання, після чого обвинуваченому була вручена судова повістка, однак у визначений в ній час обвинувачений знову не з`явився до суду, у зв`язку з чим прокурором було подано клопотання про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та про розшук останнього з наданням дозволу на його затримання. 
Ухвалою суду від 20.11.2024 року ОСОБА_4 повторно було оголошено у розшук та надано дозвіл на затримання. На виконання вказаної ухвали суду 24.01.2025 року обвинувачений ОСОБА_4 був доставлений до суду, в той же день вказане кримінальне провадження було поновлено. 
28.02.2025 року у зв`язку із неявкою обвинуваченого у судове засідання прокурором було подано клопотання про розшук обвинуваченого та надання дозволу на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою приводу його у судове засідання для розгляду клопотання про обрання останньому запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Ухвалою суду від 28.02.2025 року ОСОБА_4 було оголошено у розшук та надано дозвіл на затримання останнього з метою приводу у судове засідання для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. На виконання вказаної ухвали суду 13.06.2025 року начальником ВП №3 МРУП ГУНП в Миколаївській області на адресу суду направлено повідомлення про те, що обвинувачений ОСОБА_4 затриманий 10.06.2025 року та доставлений до ізолятору тимчасового тримання №1 ГУНП в Миколаївській області. У зв`язку із цим вказане кримінальне провадження 13.06.2025 року було поновлено. Обвинувачений ОСОБА_4 був доставлений до суду, було проведене судове засідання, після чого обвинуваченому була вручена судова повістка. 
19.06.2025 року та 25.06.2025 року у зв`язку із неявкою обвинуваченого у судові засідання, судом було постановлено ухвали про привід останнього. Прокурором було заявлено клопотання про надання дозволу на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою приводу його у судове засідання для розгляду клопотання про обрання останньому запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Ухвалою суду від 23.01.2026 року судом вказане клопотання прокурора задоволено та надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою приводу у судове засідання для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. 17.03.2026 року на виконання вказаної ухвали суду надійшло повідомлення від начальника ВП№3 МРУП ГУНП в Миколаївській області про те, що ОСОБА_4 16.03.2026 року було взято під варту за вироком Заводського районного суду міста Миколаєва та поміщено до Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор», після чого розгляд справи було завершено.
На підставі викладеного, керуючись статтями 370, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі частини 4 статті 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, з урахуванням покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, призначеного вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 29.02.2024 року, шляхом часткового складання призначених покарань, визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.
Строк відбування ОСОБА_4 покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Відповідно до частини 5 статті 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування призначеного покарання строк, фактично відбутий ним на виконання вироку Заводського районного суду міста Миколаєва від 29.02.2024 року – з 16.03.2026 року по день, що передує даті приведення вироку Корабельного районного суду міста Миколаєва від 23.04.2026 року до виконання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави (на рахунок UA428999980313020115000014481, Миколаїв.ГУК/Корабел.р-н/24060300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37992030, код класифікації доходів 24060300, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, призначення платежу: « ОСОБА_4 за проведення судових експертиз, Корабельний районний суд міста Миколаєва, код 02892468») судові витрати в розмірі 4.165,14 (чотири тисячі сто шістдесят п`ять гривень чотирнадцять копійок).
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні. 
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
З інших підстав вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1