ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/8823/23 Суддя (судді) першої інстанції: Скалозуб Ю.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2026 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача Кузьменка В.В.,
суддів: Василенка Я.М., Карпушової О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про:
визнання протиправними дії відповідача, які виразилися у не нарахуванні та невиплаті позивачу індексації до пенсії за вислугу років без обмеження у межах максимального розміру пенсії:
- з 01.03.2022 згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 118 від 16.02.2022 із застосуванням коефіцієнта збільшення у розмірі 1,140;
- з 01.03.2023 згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 24.02.2023 із застосуванням коефіцієнту збільшення 1,197;
зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплачувати індексацію до пенсії позивача без обмеження у межах максимального розміру пенсії, починаючи:
- з 01.03.2022 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 118 від 16.02.2022 із застосуванням коефіцієнта збільшення 1,140 в сумі 2 185,29 грн у розмірі її фактичного нарахування в повному обсязі, без будь-яких обмежень, з урахуванням проведених виплат;
- з 01.03.2023 відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 24.02.2023 із застосуванням коефіцієнта збільшення 1,197 у сумі 3 505,42 грн у розмірі її фактичного нарахування в повному обсязі, без будь-яких обмежень, з урахуванням рішень Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 у справі № 620/8297/21, від 17.02.2022 у справі № 620/356/22, від 20.01.2023 у справі № 620/6507/22, якими зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача з 01.12.2019 у розмірі 76% грошового забезпечення, зазначеного в оновленій довідці про грошове забезпечення № 33\45-339 від 31.05.2021, виданій Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Чернігівській області» без обмеження розміру пенсії величиною в десять прожиткових мінімумів для працездатних осіб, та з урахуванням щомісячної доплати до пенсії в сумі 2 000 грн згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021, без обмеження максимального розміру пенсії.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.10.2023, яке за наслідком апеляційного перегляду, набрало законної сили 19.02.2024, адміністративний позов задоволено частково:
визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо проведення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.05.2023 та з 01.06.2023 з обмеженням максимального розміру;
зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з 01.05.2023 та з 01.06.2023 здійснити нарахування пенсії ОСОБА_1 з урахуванням індексації, проведеної на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» та від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», без обмеження її максимальним розміром та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум;
у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
27.01.2025 позивач звернувся до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у даній справі.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.03.2025 заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.10.2023 задоволено. Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернігівській області новий строк для подання звіту про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.10.2023 у справі №620/8823/23 - до 07.04.2025. Попереджено Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про можливість застосування заходів, передбачених статтями 382382-3 Кодексу адміністративного судочинства України.
На виконання ухвали суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області подано звіт про виконання рішення суду, в якому відповідач зазначає про повне його виконання, втім звертає увагу, що з 01.01.2025 змінилося нормативно-правове регулювання спірних правовідносин.
Дослідивши пояснення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про виконання рішення суду, а також надані пояснення стягувача стосовно вказаного звіту, суд ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.04.2025 прийняв звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.10.2023 у справі № 620/8823/23.
Постановляючи ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.04.2025, суд першої інстанції виходив з того, що з протоколами перерахунку пенсії позивача сума нарахована та сума до виплати є однаковими та проводяться нарахування без обмеження максимальним розміром, водночас з 01.01.2025 сума пенсійних виплат позивача зменшилася. Втім, позивач помилково пов`язує здійснення пенсійним органом перерахунку його пенсії з 01.01.2025 на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» з виконанням рішення суду в цій справі.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати ухвалу суду першої інстанції як таку, що ухвалена з порушенням норм процесуального права.
Позивач зазначає, що всупереч рішенню суду у цій справі, його пенсія нараховується у меншому розмірі ніж зазначено у відповідному перерахунку. Окрім того, наявна заборгованість, яку відповідач не виплатив на виконання рішення суду. 
Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно з положеннями ст. 309 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Розгляд апеляційної скарги проведено у порядку письмового провадження у відповідності до положень ч. 1 ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до частин 2 та 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Статтею 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
За приписами ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
Відповідно до частин 1-3, 11 ст. 382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.
Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.
У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.
Якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу.
У рішенні від 30.06.2009 № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.
Також, Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі Скордіно проти Італії (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі Сіка проти Словаччини (Sika v. Slovaki), № 2132/02, пп. 24-27, від 13.06.2006, пп. 18 рішення Ліпісвіцька проти України № 11944/05 від 12.05.2011).
У рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах Бурдов проти Росії від 07.05.2002, Ромашов проти України від 27.07.2004, Шаренок проти України від 22.02.2004 зазначалося, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язальне рішення залишалося без дієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.
Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі Сокур проти України (Sokur v. Ukraine), № 29439/02, від 26.04.2005, та у справі Крищук проти України (Kryshchuk v. Ukraine), № 1811/06, від 19.02.2009).
У рішенні Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції є заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист.
Як вбачається зі змісту поданого відповідачем звіту від 02.04.2025 на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.10.2023 у справі № 620/8823/23 відповідачем проведено перерахунок пенсії з 01.05. та 01.06.2023 з урахуванням індексації та без обмеження максимальним розміром. З 01.05.2023 розмір пенсії позивача склав 22 511,81 грн та з 01.06.2023 - 21 465,31 грн. Вказане підтверджується витягом з пенсійної справи № 2503010843.
Отримання позивачем пенсії без обмеження максимальним розміром підтверджено розрахунками з пенсійної справи по 01.01.2025.
З 01.01.2025 пенсія позивача понижена з 24 145,81 грн до 23 610 грн на виконання приписів Постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану».
Як вбачається з листа Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Відділу примусового виконання рішень від 08.08.2024 № 16884 доплата згідно перерахунку пенсії за період з 01.05.2023 по 29.02.2024 на виконання рішення у справі № 620/8823/23 складає 6 399,60 грн. Вказане підтверджено розрахунком від 11.03.2024 на доплату за пенсійною справою № 2503010843 (а.с. 119). Як вбачається з розрахунку за березень та квітень 2024 року, відповідач розпочав погашення вказаної доплати у розмірі 644,69 грн (а. с. 121).
Відтак, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що на виконання рішення суду в цій справі відповідачем здійснено перерахунок та виплату пенсії без обмеження максимальним розміром, а подальше обмеження пенсії позивача здійснювалося відповідачем на виконання Постанови Кабінету Міністрів України «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану» № 1 від 03.01.2025.
Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про прийняття звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про виконання постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.10.2023 в справі № 620/8823/23.
Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, так як не спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для прийняття звіту відповідача про виконання рішення суду.
Керуючись статтями 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.
Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. В. Карпушова