Справа № 723/650/26
Провадження № 2/723/1841/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2026 року м.Сторожинець
Сторожинецький районний суд
Чернівецької області в складі:

головуючого судді Пташник А.М.
за участю секретаря судового засідання Яворської М.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великокучурівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на частки у майні колишнього колгоспного двору та на спадкове майно за законом,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Роговський Вадим Петрович звернувся в суд до Великокучурівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на частки у майні колишнього колгоспного двору та на спадкове майно за законом, посилаючись на те, що  ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 набули у спільну сумісну власність домоволодіння, що згідно технічного паспорта складається з житлового будинку літ.«А-І», веранди літ.«а», ганку літ.«а1», сарая літ.«Б», навісу літ.«В», навісу літ.«Г», воріт з хвірткою під № 1, огорожі під № 2, криниці під № 3 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки зазначене домоволодіння було майном колгоспного двору і станом на 15 квітня 1991 року вказані особи були його членами. Це відповідає роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України, який в пункті 6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20 роз`яснив, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. 
Таким чином, кожен з вказаних осіб набув право власності на 1/4 частину згаданого домоволодіння.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 - батько позивача ОСОБА_1 . Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з 1/4 житлового будинку літ.«А-І», 1/4 веранди літ.«а», 1/4 ганку літ.«а1», 1/4 сарая літ.«Б», 1/4 навісу літ.«В», 1/4 навісу літ.«Г», 1/4 воріт з хвірткою під № 1, 1/4 огорожі під № 2, 1/4 криниці під № 3 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач ОСОБА_1 будучи сином спадкодавця, тобто в силу статті 529 Цивільного кодексу Української РСР, який був чинним на час смерті спадкодавця, спадкоємцем за законом першої черги, своєчасно, в установлений законом шестимісячний строк, фактично вступив в управління та володіння спадковим майном (стаття 549 Цивільного кодексу Української РСР). Факт прийняття спадщини встановлений в мотивувальній частині рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 04 грудня 2024 року по справі № 723/5062/24.
У позивача відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи, оскільки ОСОБА_4 при житті не оформив право власності на належну йому частину домоволодіння за собою та не зареєстрував це право в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.
Просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння, що складається з житлового будинку літ.«А-І», веранди літ.«а», ганку літ.«а1», сарая літ.«Б», навісу літ.«В», навісу літ.«Г», воріт з хвірткою під № 1, огорожі під № 2, криниці під № 3 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 
В судове засідання позивач не з`явилися, його адвокат Роговський В.П. надав до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити без їх участі, позов підтримує, просить задовольнити.
Представник відповідача Великокучурівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області в судове засідання не зявився, наддав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява, яка посвідчена секретарем виконавчого комітету Великокучурівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про розгляд справи без неї, та про відмову своєї частки у майні колишнього колгоспного двору на користь позивача.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява, яка апостильована та перекладена на українську мову про розгляд справи без нього, та про відмову своєї частки у майні колишнього колгоспного двору на користь позивача.
Суд вважає за можливе здійснювати розгляд даної цивільної справи у відсутність сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
Судом встановлені наступні обставини справи.
ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 набули у спільну сумісну власність домоволодіння, що згідно технічного паспорта складається з житлового будинку літ.«А-І», веранди літ.«а», ганку літ.«а1», сарая літ.«Б», навісу літ.«В», навісу літ.«Г», воріт з хвірткою під № 1, огорожі під № 2, криниці під № 3 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки зазначене домоволодіння було майном колгоспного двору і станом на 15 квітня 1991 року вказані особи були його членами. Це відповідає роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України, який в пункті 6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20 роз`яснив, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. 
Згідно частини першої статті 120 Цивільного кодексу Української РСР (1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. 
Частина друга статті 123 цього Кодексу визначає, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.
Таким чином, кожен з вказаних осіб набув право власності на 1/4 частину згаданого домоволодіння.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 - батько позивача ОСОБА_1 . Факт родинних відносин між ними встановлений рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 04 грудня 2024 року по справі № 723/5062/24, а тому в силу частини четвертої статті 82 Цивільного процесуального кодексу України доказуванню не підлягає.
Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з 1/4 житлового будинку літ.«А-І», 1/4 веранди літ.«а», 1/4 ганку літ.«а1», 1/4 сарая літ.«Б», 1/4 навісу літ.«В», 1/4 навісу літ.«Г», 1/4 воріт з хвірткою під № 1, 1/4 огорожі під № 2, 1/4 криниці під № 3 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 
Позивач ОСОБА_1 будучи сином спадкодавця, тобто в силу статті 529 Цивільного кодексу Української РСР, який був чинним на час смерті спадкодавця, спадкоємцем за законом першої черги, своєчасно, в установлений законом шестимісячний строк, фактично вступив в управління та володіння спадковим майном (стаття 549 Цивільного кодексу Української РСР). Факт прийняття спадщини встановлений в мотивувальній частині рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 04 грудня 2024 року по справі № 723/5062/24, а тому в силу частини четвертої статті 82 Цивільного процесуального кодексу України доказуванню не підлягає.
Відповідно до підпункту 4.18. пункту 4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.
Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку (підпункт 4.21. пункту 4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).
Як вбачається з доданої до позову інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно та інших відповідних реєстрів, відомості щодо реєстрації права власності відносно вказаного домоволодіння в цих реєстрах відсутні.
У позивача відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи, оскільки ОСОБА_4 при житті не оформив право власності на належну йому частину домоволодіння за собою та не зареєстрував це право в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, про що свідчить вищезгадана інформаційна довідка.
Крім позивача, інші спадкоємці, які б прийняли спадщину в установленому законом порядку, відсутні, а тому відповідачем по справі є відповідний орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини – Великокучурівська сільська рада Чернівецького району Чернівецької області (пункт 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»).
Також відповідачами по справі є інші члени колишнього колгоспного двору - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
За змістом розділу VII Цивільного кодексу Української РСР, який був чинним на час смерті спадкодавця, спадкування - це перехід до спадкоємців тих прав та обовязків, що належали спадкодавцеві на законних підставах на момент відкриття спадщини (день смерті спадкодавця). Відповідно до частини першої статті 529 Цивільного кодексу Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Пунктом 1 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є визнання права. Тому позивач вважає, що право власності на 1/4 частку вищевказаного домоволодіння перейшло до нього в порядку спадкування за законом і просить захистити його цивільне право на спадкове майно шляхом визнання за ним права власності на нього. 
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовились від належних їм часток у майні колишнього колгоспного двору на користь позивача ОСОБА_1 , про що свідчать додані до позову належним чином засвідчені заяви. 
Отже, взагалом ОСОБА_1 набув право на все домоволодіння – 1/4 як його частка у майні колишнього колгоспного двору + 1/4 як спадщина за законом після смерті батька ОСОБА_4 + 2/4 як частки у майні колишнього колгоспного двору, від яких відмовились ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . 
Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.1,2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права.
Згідност.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб.
Виходячи з цього та підсумовуючи викладене і зважаючи на підтвердження в суді всіх зазначених обставин, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 2, 12, 76, 89, 263, 265, 354 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1216, 1218, 1261 ЦК України суд, -
У Х В А Л И В :
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Великокучурівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на частки у майні колишнього колгоспного двору та на спадкове майно за законом - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння, що складається з житлового будинку літ.«А-І», веранди літ.«а», ганку літ.«а1», сарая літ.«Б», навісу літ.«В», навісу літ.«Г», воріт з хвірткою під № 1, огорожі під № 2, криниці під № 3 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя Сторожинецького районного суду Антоніна ПТАШНИК