ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

19 лютого 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/14206/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),
суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В., 
розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.09.2025 року (суддя Лозицька І.О., м. Дніпро, повний текст рішення виготовлено 23.09.2025 року) у адміністративній справі №160/14206/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання призначити пенсію за вислугою років, суд –

в с т а н о в и в:
У травні 2025 року ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач) звернулася до суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі по тексту – відповідач), в якому просила визнати дії відповідача щодо відмови їй у призначенні пенсії за вислугою років та скасувати рішення №047150021540 від 12.04.2023 року; зобов`язати відповідача призначити їй пенсію за вислугою років з дати першого звернення, тобто з 05.04.2023 року
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.09.025 року задоволено частково; визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 29.04.2024 року №047150021540 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з 05.04.2023 року.
З рішенням суду першої інстанції не погодилося Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та подало апеляційну скарг, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення суду, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Свої вимоги обґрунтувало тим, що рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначив, що відповідно до роз`яснення Міністерства соціальної політики України від 05.09.2019 року №16079/0/2-19/54 з 04.06.2019 року визначати право на пенсію за вислугу років згідно п. «а» ст.54, ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням вимог щодо вислуги років та стажу, які були передбачені законодавством станом на 11.10.2017 року щодо віку – визначеного на дату призначення пенсії, тобто станом на 01.04.2015 року – не менше 25 років незалежно від віку; станом на 01.01.2016 року – не менше 25 років 06 місяців незалежно від віку; станом на 11.10.2017 року – не менше 26 років 06 місяців + пенсійний вік. Загальний страховий стаж ОСОБА_1 – 34 роки 05 місяців 03 дні; стаж працівника охорони здоров`я, станом на 11.10.2017 року становить 26 років 01 місяць 12 днів: з 01.08.1991 року по 02.10.1992 року; з 02.11.1992 року по 11.10.2017 року. Оскільки на дату звернення ОСОБА_1 виповнилося 50 років (потрібно 55 років) та відсутній необхідний спеціальний стаж – 26 років, 06 місяців (маж стаж 26 років, 01 місяць 12 днів), то ОСОБА_1 не має права на пенсію за вислугою років відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 05.04.2023 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за вислугу років на підставі п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 12.04.2023 року №047150021540 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років на підставі п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з підстав відсутності необхідного спеціального стажу (станом на 11.10.2017 спеціальний стаж ОСОБА_1 становить 26 років 1 місяць 12 днів). Суд врахував, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.10.2023 року у справі №160/19189/23, яке набрало законної сили 09.11.2023 року, визнано протиправним та скасовано рішення №047150021540 від 12.04.2023 року Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до спеціального стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.06.2019 року по 04.04.2023 року на посаді старшого фельдшера-лаборанта клініко-діагностичної лабораторії Комунального підприємства «Криворізька міська клінічна лікарня №1» Криворізької міської ради; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугу років від 05.04.2023 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, та з урахуванням зарахованого цим рішенням періоду роботи. На виконання рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії та прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії від 29.04.2024 року №047150021540, згідно якого зараховано до спеціального стажу період роботи з 01.06.2019 року по 04.04.2023 року на посаді старшого фельдшера лаборанта клініко-діагностичної лабораторії Комунального підприємства «Криворізька міська клінічна лікарня №1» Криворізької міської ради. Пенсійний орган керувався тим, що згідно п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (набрав чинності з 01.01.2016 року) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №909 від 04.11.1993 року, станом на 01.04.2015 не менше 25 років та після цієї дати: до 01.01.2016 не менше 25 років 06 місяців; до 11.10.2017 не менше 26 років 06 місяців. При цьому передбачено право на призначення пенсії за вислугу років незалежно від віку особам, які мали вислугу років 25 років станом на 01.04.2015 року, чи 25 років 06 місяців на 01.01.2016 року. Відповідно наданих до заяви документів загальний страховий стаж складає 34 роки 05 місяців 03 дні; спеціальний стаж ОСОБА_1 26 років 01 місяць 12 днів (на 11.10.2017 року). Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції керувався пунктами 2-1, 16 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; статтями 2, 7, 52, п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; Законом України від 02.03.2015 року №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення»; Законом України від 24.12.2015 року №911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України»; Рішенням Конституційного Суду України від 04.06.2019 року №2-р/2019 та прийшов до висновку про те, що з 04.06.2019 року при призначенні пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» необхідно керуватися вказаною нормою у редакції до внесення змін Законом №213 та Законом №911, а тому твердження пенсійного органу про необхідність набуття пільгового стажу станом на 11.10.2017 року не менше 26 років 6 місяців для призначення пенсії за вислугу років є помилковими. Суд врахував, що пенсійним органом не було зараховано до спеціального стажу період роботи з 11.10.2017 року по 04.04.2023 року у відповідності до п.2-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно з яким стаж не менше 26 років 6 місяців, необхідний для призначення пенсії необхідно мати станом на 11.10.2017 року. Суд врахував, що на момент звернення ОСОБА_1 до пенсійного органу (05.04.2023 року) із заявою про призначення пенсії за вислугу років його спеціальний стаж роботи становив більше 25 років, навіть без врахування періоду роботи з 11.10.2017 року по 04.04.2023 року, який в подальшому було зараховано пенсійним органом до спеціального стажу на виконання рішення суду, а тому ОСОБА_1 протиправно відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 05.04.2023 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за вислугу років на підставі п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» як працівнику охорони здоров`я.
Встановлено, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 12.04.2023 року №047150021540 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років на підставі п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв`язку з недостатністю спеціального стажу.
Встановлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.10.2023 року у справі №160/19189/23, яке набрало законної сили 0911.2023 року, визнано протиправним та скасовано рішення №047150021540 від 12.04.2023 року Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до спеціального стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.06.2019 року по 04.04.2023 року на посаді старшого фельдшера-лаборанта клініко-діагностичної лабораторії КП «Криворізька міська клінічна лікарня №1» Криворізької міської ради та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугу років від 05.04.2023 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, та з урахуванням зарахованого цим рішенням періоду роботи.
Встановлено, що на виконання рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії та прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії від 29.04.2024 №047150021540 у зв`язку з недостатністю спеціального стажу. Пенсійним органом зараховано до спеціального стажу період роботи з 01.06.2019 року по 04.04.2023 року на посаді старшого фельдшера лаборанта клініко-діагностичної лабораторії КП «Криворізька міська клінічна лікарня №1» Криворізької міської ради. Пенсійний орган керуючись п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (набрав чинності з 01.01.2016 року)зазначив, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №909 від 04.11.1993 року, станом на 01.04.2015 року не менше 25 років та після цієї дати: до 01.01.2016 року не менше 25 років 06 місяців; до 11.10.2017 року не менше 26 років 06 місяців. Право на призначення пенсії за вислугу років передбачено незалежно від віку особам, які мали вислугу років 25 років станом на 01.04.2015 року, чи 25 років 06 місяців на 01.01.2016 року. У ОСОБА_1 страховий стаж складає 34 роки 05 місяців 03 дні; спеціальний стаж особи 26 років 01 місяць 12 днів (на 11.10.2017 року).
Відповідно до частин 2, 4 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. 
Відповідно до ст.52, п. «е» ст.55, ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники охорони здоров`я відповідно до п. «е» ст.55 цього Закону. Право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку. Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Законом України від 02.03.2015 року №213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (чинний з 01.04.2015 року) ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» викладено у новій пункт «е», згідно якого право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення незалежно від віку за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, зокрема, з 1 квітня 2024 року або після цієї дати – не менше 30 років.
Законом України від 24.12.2015 року №911-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (чинний з 01.01.2016 року) у п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в абзаці першому слова «незалежно від віку» замінено словами та цифрами «після досягнення 55 років». 
Рішенням Конституційного Суду України від 04.06.2019 року №2-р/2019 у справі № 1-13/2018 визнано неконституційними положення п. «а» ст.54, ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зі змінами, внесеними Законами № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України».
Законом України від 03.10.2017 року №2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (чинний 11.10.2017 року) розділ ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» доповнено п.2-1, згідно з яким особам, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення». Абзацом 2 п.16 розділу ХV «Прикінцеві положення» цього Закону: «Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо підвищення пенсій мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії».
Відповідно до розділу ІІ «Охорона здоров`я» Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909 закладами і установами охорони здоров`я є, зокрема, лікарняні заклади.
Відповідно до пунктів 1, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування є трудова книжка. За відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Аналізуючи обставини у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з 04.06.2019 року підлягає застосуванню редакція ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка діяла до змін, унесених Законами №213-VIII, № 911-VIII, і передбачає право на пенсію за вислугу років працівників освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку. 
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись статтями 315, 317, 321, 22 КАС України, суд – 

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області – залишити без задоволення. 
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.09.2025 року у адміністративній справі №160/14206/25 – залишити без змін.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку статей 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова 

суддя Л.А. Божко 

суддя Ю. В. Дурасова