10.02.2026    Справа № 484/7167/24
2/469/346/26 
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2026 року с-ще Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі :
головуючого судді - Гапоненко Н.О., 
за участю секретаря судового засідання - Якубець С.В.,
учасники справи:
представник позивача Руденко К.В. - не з`явився, 
відповідач ОСОБА_1 - не з`явився, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова Компанія “Процент” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
в с т а н о в и в :
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю “Фінансова Компанія “Процент” (далі ТОВ “ФК “Процент”) 25 грудня 2024 року через систему “Електронний суд” звернувся до Первомайського районного суду Миколавської області з вказаним позовом, у якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у сумі 55100,00 грн. за кредитним договором № 2994-2029-1 від 29 листопада 2023 року, укладеним між відповідачем та ТОВ “Фінансова компанія “ПРОЦЕНТ”.
Позивач зазначав, що 25 грудня 2024 року між ТОВ “ФК “Процент” та відповідачем укладено кредитний договір № 2994-2029-1, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 4000,00 грн. строком на 365 днів до 28.11.2024 року шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 , зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 3,5% від суми кредиту за кожен день користування (1277,5% річних). Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті та підписаний електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора. Через невиконання відповідачем грошових зобов`язань станом на 23 грудня 2024 року заборгованість відповідача становить 55100,00 грн., у тому числі 4000,00 грн. - заборгованість за кредитом, 51100,00 грн. – заборгованість за процентами.
Ухвалою Первомайського районного суду Миколавської області області від 30 грудня 2024 року справу передано за підсудністю до Березанського районного суду Миколаївської області.
22 січня 2025 року справа надійшла до Березанського районного суду Миколаївської області.
04 березня 2025 року суд відкрив провадження у вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяви просив проводити розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач у судове засідання декілька разів не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву суду не надав. 
Зі згоди представника позивача суд постановив ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
З матеріалів справи судом встановлено, що 29 листопада 2023 між ТОВ “ФК “Процент” та відповідачем в електронній формі укладено кредитний договір № 2994-2029-1 (а.с.12-16). Згідно з п.п. 1.1. - 1.9. кредитного договору на умовах, встановлених цим договором, товариство зобов`язується надати позичальникові грошові кошти в розмірі 4000,00 грн. на умовах строковості, зворотності платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в строки, визначені цим договором. Процентна ставка за користування кредитом становить 3,5 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом; річна процентна ставка становить 1277,50 %. Строк надання кредиту та строк дії договору становить 365 днів, періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 30 днів. Невід`ємною частиною договору є правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, через мережу Інтернет ТОВ “ФК “Процент”, які розміщені на сайті https://procent.com.ua. Розмір кредиту та загальних витрат за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору зазначені в додатку № 1 до договору, що є його невід`ємною частиною. Продовження строку надання кредиту, вказаного в п. 1.3. договору, не передбачено.
Відповідно до п.п. 2.4.1, 2.4.4., 2.4.5. кредитного договору позичальник зобов`язаний: у встановлений договором строк сплачувати нараховані проценти за користування кредитом та повернути кредит; виконувати умови даного договору, систематично, але не рідше ніж кожні 30 днів перевіряти наявність повідомлень від товариства в особистому кабінеті або CMC-повідомлень, або повідомлення в месенджерах (Viber, Telegram, Whatsapp, тощо), повідомлення на електронну пошту, голосові повідомлення; у разі порушення строків повернення кредиту, відповідно до умов договору, сплатити проценти за неправомірне користування кредитом (грошовими коштами) відповідно до п. 3.3. договору.
Згідно з п. 3.3. кредитного договору, у випадку порушення строків повернення кредиту, встановлених цим договором, сторони погодили, що позичальнику встановлюється відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України. Позичальник сплачує товариству проценти за неправомірне користування грошовими коштами за процентною ставкою – 3,5 % (річна процентна ставка становить 1277,50 %) від суми несвоєчасно повернутих грошових коштів, переданих позичальнику за цим договором (суми кредиту) за кожний день користування. Інформація про суму нарахованих процентів за неправомірне користування грошовими коштами згідно ч.2 ст. 625 ЦК України повідомляється позичальнику шляхом розміщення в особистому кабінеті позичальника та сплачується позичальником одночасно з заборгованістю за кредитом та нарахованими процентами за фактичну кількість днів користування кредитом.
Відповідно до п. 4.10. кредитного договору сторони домовились, що позичальник не має права ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку повернення кредиту, встановленим цим договором, на підставі поданого до товариства звернення із зазначеною датою в паперовій або в електронній формі із застосування одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання.
Згідно з п.п. 8.1., 8.2. кредитного договору, цей договір складено в електронному вигляді українською мовою, підписано позичальником з використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором та електронним підписом із електронною позначкою часу та/або електронної печатки з електронною позначкою часу уповноваженою особою товариства. Договір створений та збережений в ІКС Товариства, перетворений електронними засобами у візуальну форму.
Підписуючи даний договір, позичальник засвідчує, що до укладення договору уважно ознайомився з текстом паспорту споживчого кредиту, договору та правилами, а також отримав від товариства інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема ч.2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та ст. ст. 9, 25 Закону України «Про споживче кредитування» на веб-сайті товариства, що забезпечує вірне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання; цей договір не суперечить будь-яким договірним обмеження, що є обов`язковими для позичальника.
Договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 960738 (п. 9. Договору) У договорі зазначено паспортні дані відповідача, реєстраційний номер облікової картки платника податків, адресу реєстрації, номер мобільного телефону, адресу електронної пошти (а.с.17 на зв.-18).
У додатку до договору зазначено дату видачі кредиту - 29 листопада 2023 року, дати періодичних платежів, кількість днів у розрахунковому періоді - 30 днів, суму платежу за розрахунковий період, суму кредиту за договором - 4000,00 грн, проценти за користування кредитом - 51100,00 грн., реальну річну процентну ставку 620806,48 % річних та загальну вартість кредиту 55100,00 грн. (а.с.16 на зв. - 17).
На виконання зобов`язань за кредитним договором позивач 29 листопада 2023 року перерахував на банківську карту № НОМЕР_2 , реквізити якої надав відповідач під час укладення зазначеного договору, кошти в сумі 4000,00 грн., які за ініціативою ТОВ “ФК “Процент” перераховані відповідачу через платіжний сервіс Fondy, документ № 693982555 від 29.11.2023 року, що підтверджується квитанцією сервісу Fondy (а.с.19).
На виконання ухвали суду про витребування доказів AT КБ “Приват Банк” надало виписку по рахунку ОСОБА_1 про зарахування 29 листопада 2023 року переказу в сумі 4000 грн. та підтвердження, що АТ КБ "ПриватБанк" на ім`я відповідача ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , емітувало банківська платіжна картка № НОМЕР_4 ; зазначено також фінансовий номер телефону відповідача, який відповідає номеру телефону позичальника, зазначеному у кредитному договорі (а.с.74). 

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно з ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до абз.2 ч.2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно з ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Отже, укладений сторонами у електронній формі кредитний договір, який підписано відповідачем за допомогою направленого на його номер телефону одноразового ідентифікатора, відповідає вимогам законодавства.  
Відповідно до ч.1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовується правове регулювання щодо відносин за договором позики. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 (Позика) цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Нормами ч.1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
На підставі ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Частинами 1, 2 ст. 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Згідно з абз.1 ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частиною 1 ст. 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України).
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч.1 ст. 625 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з детальним розрахунком заборгованості (щоденні нарахування і погашення) за договором № 2994/2029-1 від 29 листопада 2023 року, загальна сума заборгованості відповідача станом на 18 грудня 2024 року складає 55100,00 грн., з яких 4000,00 грн. - заборгованість за кредитом, 51100,00 грн. - заборгованість за несплаченими процентами за користування кредитними коштами (а.с.20-24).
Наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідає зазначеним вище нормам законодавства та умовам кредитного договору, відповідачем не спростовано.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі ст.ст.133, 137, 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.
На підтвердження заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. позивачем надано копію договору про надання правничої допомоги №03/06/2024 від 03 червня 2024 року, копію акта-приймання передачв наданих послуг №5 від 30 жовтня 2024 року до договору № 03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03 червня 2024 року, копію витягу з реєстру №1 до акту приймання-передачі наданих послуг №5, відповідно до яких позивачу надано послуги з підготовки позовної заяви про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та клопотання про витребування доказів вартістю 9000 грн. та складання адвокатського запиту про витребування доказів по боржнику ОСОБА_1 вартістю 1000 грн.
Як вбачається з матеріалів справи, адвокат Руденко К.М. звертався до АТ КБ "ПриватБанк" з запитом щодо ОСОБА_1 про надання інформації, що містить банківську таємницю.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.
Відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України, та інформація про операції, проведені на користь чи за дорученням клієнта, вчинені ним правочини на підставі п.п.1, 2 ч.2 ст.60 Закону України "Про банки і банківську діяльність" є банківською таємницею, яка може бути розкрита банком лише у випадках та особам, зазначеним у ст.62 вказаного Закону, зокрема, за рішенням суду.
Таким чином, до витрат на надання правничої допомоги включено послуги щодо складення адвокатського запиту про надання інформації, яка завідомо не могла бути надана в силу закону, тому вартість надання такої послуги підлягає виключенню із загальної суми витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача; у іншій частині ці витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 9000 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова Компанія “Процент” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання:  АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова Компанія “Процент”, код ЄДРПОУ 41466388, місцезнаходження: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 48, ЄДРПОУ 41466388, заборгованість за кредитним договором 2994/2029-1 від 29 листопада 2023 року у розмірі 55100,00 грн., судовий збір в сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн., усього стягнути 66522 (шістдесят шість тисяч п`ятсот двадцять дві) гривні 40 копійок.
Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному порядку, встановленому ЦПК України, шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення .
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України, шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя