Справа № 565/1936/25
Провадження № 2/565/77/26
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2026 року м.Вараш
Вараський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді    Незнамової І.М.,
з участю: секретаря судового засідання  Алексейчик А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Вараського міського суду Рівненської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

13.08.2025 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» звернулось до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №8192759 від 16.08.2024 року та додатковою угодою до нього в загальній сумі 62968,26 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 16.08.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір №8192759 про надання споживчого кредиту (далі - кредитний договір), шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.1.2.-1.4. договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 25000,00 грн. Окрім цього, кредитним договором визначено, що кредит надається строком на 360 днів за умови виконання позичальником графіку платежів, з 16.08.2024 року, що є датою надання кредиту. При цьому, строк, на який надається окрема частина кредиту, встановлюється графіком платежів. Повернення кредиту та процентів за користування кредитом має здійснюватись позичальником зі встановленою періодичністю відповідно до графіку платежів, наведеному у додатку №1 до договору. Остаточний термін (дата) повернення кредиту, сплати комісії та процентів за користування кредитом (за умови дотримання графіку платежів) - 01.12.2024 року (дата остаточного погашення заборгованості).
Згідно з п.п.1.4.1 кредитного договору, Товариство, за наявності у нього всіх необхідних можливостей, засобів і ресурсів, в тому числі з урахуванням оцінки кредитоспроможності споживача, може направити споживачу пропозицію щодо продовження строку кредиту/збільшення суми кредиту. Якщо споживач погоджується з запропонованими умовами продовження строку кредиту/збільшення суми кредиту, споживачу в особистому кабінеті/Мобільному застосунку «CreditPlus», стає доступним до укладання правочин, щодо зміни строку кредиту/збільшення суми кредиту, за договором. При цьому, споживач розуміє та погоджується, що направлення товариством вказаних пропозицій споживачу є правом товариства, а не обов`язком та залежить від можливостей товариства та/або оцінки кредитоспроможності споживача.
18.08.2024 року між позивачем та ОСОБА_1 , шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, укладено та підписано у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», додаткову угоду до кредитного договору №8192759 від 16.08.2024 року, відповідно до умов якої, сторони домовились збільшити суму кредиту, отриманого споживачем ОСОБА_1 , на 2000,00 грн., та домовились викласти п.п.1.3 кредитного договору в новій редакції, відповідно до якої, сума кредиту (загальний розмір) складає 27000,00 грн.
Також, відповідно до умов додаткової угоди, сторонами було змінено строк повернення кредиту, що відображено у відповідній таблиці, яка додається до додаткової угоди.
Згідно п.1.2 кредитного договору, кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п.1.4 договору, надати позичальнику грошові кошти в сумі, визначеній у п.1.3 договору, в кредит (далі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) відповідно до графіку платежів та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. 
Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. 
Позивач наголошує, що кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти № НОМЕР_1 , що передбачено п.2.1 кредитного договору.
Відповідно до п.4.4 кредитного договору, ОСОБА_1 зобов`язалась у встановлений договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені Договором.
Позивач, як позикодавець за кредитним договором, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» стверджує, що, на виконання умов кредитного договору, надав ОСОБА_1 грошові кошти в загальній сумі 27000,00 грн. (25000,00 грн. + 2000,00 грн.), шляхом перерахування на платіжну картку НОМЕР_1 , номер якої надано позичальником та міститься в реквізитах кредитного договору, що підтверджується довідкою фінансової компанії про перерахування грошових коштів, тобто виконав свої зобов`язання.
У свою чергу, позичальник свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав.
Позивач зазначає, що загальна сума заборгованості, станом на дату звернення до суду з позовом, за кредитним договором №8192759 від 16.08.2026 року становить 62968,26 грн., яка складається із: 22488,66 грн. - заборгованість за кредитом; 40479,60 грн. - заборгованість за відсотками.
Разом з тим, позивач зазначає, що ним понесено витрати у зв`язку із розглядом вказаної справи, які складаються із витрат по сплаті судового збору за подання до суду позовної заяви в розмірі 2422,40 грн. та витрат на відправку кореспонденції в розмірі 105,00 грн., які просить стягнути із відповідача.
24.11.2025 року від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Волощука П.С. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача зазначає, що відповідач не визнає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
В обґрунтування своїх заперечень представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Волощук П.С. звертає увагу на те, що матеріали справи не містять оригіналу договору про надання споживчого кредиту №8192759 від 16.08.2024 року та оригіналу додаткової угоди від 18.08.2024 року до договору про надання споживчого кредиту №8192759 від 16.08.2024 року, а надані позивачем примірники договору та додаткової угоди сформовані в електронному вигляді, не підписані відповідачем, не прошиті, що унеможливлює встановлення їх дійсних умов станом на 16.08.2024 року та 18.08.2024 року, що викликає у відповідача розумний сумнів в достовірності, змісті та суті таких договорів.
Представник відповідача вважає, що відповідно до вимог ЦПК України, для ухвалення судом рішення у даній справі, суд зобов`язаний дослідити виключно оригінали договору про надання споживчого кредиту та додаткової угоди до нього, на які позивач посилається та якими останній обґрунтовує свої вимоги.
У силу таких обставин, за відсутності оригіналу договору про надання споживчого кредиту №8192759 від 16.08.2024 року та оригіналу додаткової угоди від 18.08.2024 року до договору про надання споживчого кредиту №8192759 від 16.08.2024 року, представник відповідача вважає, що позовні вимоги не підтверджені належними доказами. 
28.11.2025 року від представника позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» - Ушакевич М.П. до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник заперечує аргументи представника відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, при цьому, зауважує, що ні відповідач, ні її представник не заперечують факту укладення кредитного договору. Окрім того, на переконання представника позивача, здійснення відповідачем ОСОБА_1 часткових платежів за договором, свідчить про прийняття нею умов цього договору та його належне виконання у відповідній частині.
Представник позивача наголошує, що позивач реалізує своє процесуальне право шляхом подання доказів, які мають значення для правильного вирішення спору. Суд, у свою чергу, не має права обмежувати позивача у поданні доказів, якщо вони є належними, допустимими та подані у строки, визначені законом або встановлені судом.
Разом з цим, звертає увагу, що позивач реалізував своє процесуальне право, передбачене ст.95, 81 ЦПК України, подавши до суду належним чином засвідчені електронним підписом копії документів, які підтверджують факт укладання договору, його підписання відповідачем та наявність заборгованості.
Представник позивача переконаний, що надані позивачем копії є належними та допустимими доказами у розумінні ст.76-78 ЦПК України і дають суду можливість встановити обставини, на які посилається позивач, як на підставу позовних вимог, при цьому, відповідач не навів жодних аргументів чи доказів, які б свідчили про недостовірність чи підробленість поданих копій або потребу в обов`язковому витребуванні оригіналів.
У судове засідання представник позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» - Ушакевич М.П., будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, не з`явилась, у поданій до суду відповіді на відзив просила розгляд справи провести у її відсутності, позов просила задовольнити.
У судове засідання відповідач ОСОБА_1 , представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Волощук П.С., будучи належним чином повідомленими про день, час і місце розгляду справи, не з`явились. Представник Волощук П.С. подав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи без його участі та без участі відповідача, із врахуванням заперечень, викладених у відзиві на позовну заяву. 
Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягають задоволенню частково. 
Підставами для такого висновку суду є наступне.
Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 ст.626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Судом встановлено, що 16.08.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір №8192759 про надання споживчого кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». 
Відповідно до п.1.2.-1.4 договору, загальний розмір кредиту становить 25000,00 грн. 
Водночас визначено, що кредит надається строком на 360 днів за умови виконання позичальником графіку платежів, з 16.08.2024 року, що є датою надання кредиту. 
Також встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 уклали договір №8192759 про надання споживчого кредиту від 16.08.2024 року в електронній формі, відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про укладення договору.
ОСОБА_1 на мобільний телефонний номер НОМЕР_2 отримала одноразовий ідентифікатор - НОМЕР_3 , відображений у договорі (розділ 10 «Реквізити та підписи сторін»), за допомогою якого відбулось укладення електронного договору.
Договором визначено, що строк, на який надається окрема частина кредиту, встановлюється графіком платежів. Повернення кредиту та процентів за користування кредитом має здійснюватись позичальником зі встановленою періодичністю відповідно до графіку платежів, наведеному у додатку №1 до договору. 
Остаточний термін (дата) повернення кредиту, сплати комісії та процентів за користування кредитом (за умови дотримання графіку платежів) визначено - 01.12.2024 року, що є датою остаточного погашення заборгованості.
Згідно з п.п.1.4.1 кредитного договору, Товариство, за наявності у нього всіх необхідних можливостей, засобів і ресурсів, в тому числі з урахуванням оцінки кредитоспроможності споживача, може направити споживачу пропозицію, щодо продовження строку кредиту/збільшення суми кредиту. Якщо споживач погоджується з запропонованими умовами продовження строку кредиту/збільшення суми кредиту, споживачу в особистому кабінеті/Мобільному застосунку «CreditPlus», стає доступним до укладання правочин, щодо зміни строку кредиту/збільшення суми кредиту, за договором. При цьому, споживач розуміє та погоджується, що направлення товариством вказаних пропозицій споживачу є правом товариства, а не обов`язком та залежить від можливостей товариства та/або оцінки кредитоспроможності споживача.
18.08.2024 року між позивачем та ОСОБА_1 , шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, укладено та підписано у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», додаткову угоду до кредитного договору, відповідно до умов якої, сторони домовились збільшити суму кредиту, отриманого споживачем ОСОБА_1 , на 2000,00 грн. та домовились викласти п.п.1.3 кредитного договору в новій редакції, відповідно до якої сума кредиту (загальний розмір) складає в загальному 27000,00 грн. (25000,00 грн. + 2000,00 грн.)
Тобто, Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 уклали додаткову угоду в електронній формі, відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що також підтверджує укладення основного договору.
ОСОБА_1 на мобільний телефонний номер НОМЕР_2 отримала одноразовий ідентифікатор - С1052, відображений у договорі (розділ 9 «Реквізити та підписи сторін»), за допомогою якого відбулось укладення електронного договору.
Відповідно до умов додаткової угоди, сторонами було змінено строк повернення кредиту, що відображено у відповідній таблиці, яка додається до додаткової угоди.
Згідно п.1.2 кредитного договору, кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п.1.4. договору, надати позичальнику грошові кошти в сумі визначеній в п.1.3. Договору у кредит (далі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) відповідно до графіку платежів та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. 
Договором встановлено, що кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. 
Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 , що передбачено п.2.1 кредитного договору.
Відповідно до п.4.4 кредитного договору, ОСОБА_1 зобов`язалась у встановлений договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені Договором. 
Окрім цього, встановлено, що позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», на виконання умов кредитного договору, надав ОСОБА_1 грошові кошти в загальній сумі 27000,00 грн., шляхом перерахування на платіжну картку № НОМЕР_1 , номер якої надано позичальником та міститься в реквізитах кредитного договору, що підтверджується довідками фінансової компанії - ТОВ «ПАЙТЕК» про перерахування грошових коштів, а саме:
-довідкою ТОВ «ПАЙТЕК» від 14.05.2025 року за вих №20250514-130 про переказ на платіжну картку № НОМЕР_1 грошових коштів в сумі 25000,00 грн.;
-довідкою ТОВ «ПАЙТЕК» від 14.05.2025 року за вих №20250514-339 про переказ на платіжну картку № НОМЕР_1 грошових коштів в сумі 2000,00 грн.
Суду відповідачем ОСОБА_1 та її представником не надано доказів на спростування факту отримання кредитних коштів від позивача в загальній сумі 27000,00 грн., будь-які заперечення, щодо вказаного факту, у відповідача відсутні, так само і відсутні заперечення, щодо наявності у відповідача ОСОБА_1 банківського рахунку № НОМЕР_1 .
Суд зазначає, що заперечення представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Волощука П.С. стосуються лише відсутності у матеріалах справи оригіналу договору про надання споживчого кредиту №8192759 від 16.08.2024 року та оригіналу додаткової угоди від 18.08.2024 року до договору про надання споживчого кредиту №8192759 від 16.08.2024 року. 
Суд вважає, що вказані заперечення є безпідставними, з огляду на наступне.
Надані позивачем копії, завірені електронним підписом, є належними та допустимими доказами у розумінні ст. 76-78 ЦПК України і дають можливість встановити обставини, на які посилається позивач, як на підставу позовних вимог.
Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.
Суд зазначає, що із положень частини третьої статті 11 Закону України від 03.09.2015 року №675-VIII «Про електронну комерцію» слідує, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону №675-VIII, пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
За змістом частини шостої статті 11 Закону №675-VIII, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону №675-VIII).
У силу пункту 6 частини першої статті 3 Закону №675-VIII, електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Ураховуючи викладені обставини, суд погоджується із доводами представника позивача, що кредитний договір укладено в електронному вигляді з використанням електронного підпису, за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, який надісланий кредитодавцем на номер телефону, зазначений відповідачем ОСОБА_1 при реєстрації на сайті кредитодавця, на підтвердження чого в ідентифікаційній частині договору містяться код ідентифікатор відповідача, що і є її безпосереднім підписом, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». 
Таким чином, відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Суд зазначає, що копії кредитного договору та додаткової угоди до нього, при направленні до суду позову, належним чином засвідчені, шляхом накладення цифрового підпису представником позивача - ОСОБА_2 .
Також наголошує, що факт укладення кредитного договору та додаткової угоди до нього у зазначеному позивачем порядку, ні відповідачем, ні її представником не оспорюється. 
Окрім цього, зауважує, що кредитний договір та додаткова угода підписані електронним підписом ОСОБА_1 , використання якого не можливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу нею на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету.
Доказів того, що персональні дані ОСОБА_1 (копія паспорта громадянина України, картка фізичної особи-платника податків, реквізити банківської картки на яку первісними кредиторами здійснювалось перерахування позичених грошових коштів, номер телефону) були використані первісним кредитором чи іншими особами для укладення кредитних договорів від її імені, матеріали справи не містять. 
Звернення ОСОБА_1 до правоохоронних органів із заявою щодо вчинення відносно неї шахрайських дій, матеріали справи також не містять. 
Відповідач ОСОБА_1 не оскаржувала правомірність укладених договорів у судовому порядку, зустрічного позову щодо правомірності укладених договорів не подала. 
За вказаних підстав, суд не вбачає підстав для витребування оригіналів вказаних вище договорів у позивача.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено факт укладення договору про надання споживчого кредиту №8192759 від 16.08.2024 року та факт укладення додаткової угоди від 18.08.2024 року до договору про надання споживчого кредиту №8192759 від 16.08.2024 року, відповідно до якого, відповідач отримала кредит в загальній сумі 27000,00 грн. 
Вказаний факт, ні відповідачем ОСОБА_1 , ні її представником - адвокатом Волощуком П.С. не заперечується.
Щодо розрахунку суми заборгованості, з огляду на відсутність заперечень з цього приводу відповідача та її представника у цій частині, суд зазначає наступне. 
Позивачем заявлено про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості в загальній сумі 62968,26 грн., яка складається із: 22488,66 грн. - заборгованість за кредитом, 40479,60 грн. - заборгованість за відсотками.
Згідно розрахунку заборгованості, відповідач частково погасила борг, зокрема сплатила 4511,34 грн. основного кредиту та сплатила 27328,00 грн. процентів, що свідчить про визнання ОСОБА_1 кредитного зобов`язання та ясність умов кредитного договору. 
Суд погоджується із вказаним розрахунком позивача та вважає його обґрунтованим.
З огляду на викладене, з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» підлягає стягненню заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №8192759 від 16.08.2024 року та додатковою угодою від 18.08.2024 року до договору про надання споживчого кредиту №8192759 від 16.08.2024 року в загальній сумі 62968,26 грн., яка складається із: 22488,66 грн. - заборгованість за кредитом, 40479,60 грн. - заборгованість за відсотками.
Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат суд зазначає наступне.
Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховує, крім інших обставин, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи та чи є розмір таких витрат обґрунтованим.
Позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в сумі 105,00 грн., які складаються із витрат на направлення досудової вимоги (претензії) на адресу відповідача.
Судом встановлено, що між позивачем та АО «Правовий курс» укладено договір про надання правової допомоги від 07.05.2025 року №0705-25.
Вказаний договір, згідно додаткової угоди №2 від 17.06.2025 року, доповнено п.3.1.2. такого змісту: Додатково до винагороди, визначеної пп.3.1.1. п.3.1. договору, клієнт щомісячно, зі сплатою винагороди, відшкодовує об`єднанню витрати з відправлення досудових вимог/повідомлень/претензій боржникам в розмірі 105,00 гривень за 1 (одну) вимогу/повідомлення/претензію. Відшкодування здійснюється за результатами відправлених вимог на підставі підтверджуючих документів, наданих об`єднанням.
Водночас, матеріали справи не містять жодного обґрунтування розміру цих витрат, що становлять 105,00 грн., а також будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів, щодо їх понесення позивачем, у зв`язку з чим вони не підлягають до стягнення.
Окрім того, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 коп.
Частиною 1 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи вищенаведене, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 2422,40 грн.
Керуючись ст.ст.2,3,81,89,263,264,265,268,352,354 ЦПК України, суд, - 

У Х В А Л И В: 

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (юридична адреса: 03062, м.Київ, просп Берестейський, буд.№90А, код ЄДРПОУ: 41078230) до ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) про стягнення заборгованості, задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №8192759 від 16.08.2024 року та додатковою угодою від 18.08.2024 року до договору про надання споживчого кредиту №8192759 від 16.08.2024 року в загальній сумі 62968 (шістдесят дві тисячі дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 26 коп., яка складається із: 22488,66 грн. - заборгованість за кредитом, 40479,60 грн. - заборгованість за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» судові витрати по справі в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду з позовом.
У задоволенні вимоги про стягнення витрат на направлення досудової вимоги (претензії) на адресу відповідача в розмірі 105,00 грн., відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційнускаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. 

Головуючий суддя       І.М.Незнамова