ЄУН: 317/1966/25
Провадження №: 2/336/272/2026 
12.02.26

РІШЕННЯ
іменем України

12 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Петренко Л.В., за участі секретаря судового засідання Нагорних О.С.
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду, у порядку загального позовного провадження, цивільну справу ЄУН: 317/1966/25 (провадження №: 2/336/272/2026) за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Дмитрієва Наталія Павлівна, Приватний нотаріус Подоляк Вікторія Леонідівна
про визнання права власності, -
встановив:
20 червня 2025 року з Запорізького районного суду Запорізької області до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя, за підсудністю, надійшла цивільна справа №317/1966/25 за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Лукашенко Євген Юрійович, до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Дмитрієва Наталія Павлівна, Приватний нотаріус Оріхівського районного нотаріального округу Подоляк Вікторія Леонідівна про визнання права власності.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 . Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому земельну ділянку площею 6,7556 га, яка знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький (Оріхівський) район, Таврійська сільська рада, кадастровий номер 2323981500:03:003:0062, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 014012.
ОСОБА_5 заповіту не залишив.
Після смерті ОСОБА_5 спадкоємцями першої черги були його дружина ОСОБА_6 , син ОСОБА_7 , які постійно проживали разом з померлим ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , та дочка ОСОБА_8 , яка проживала окремо від спадкодавця за адресою: АДРЕСА_2 .
У встановлений законом шестимісячний строк дружина померлого ОСОБА_6 звернулась до приватного нотаріусу Оріхівського районного нотаріального округу Подоляк В.Л. із заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом була заведена спадкова справа №1/2011 (номер спадкової справи у спадковому реєстрі 52364907). Однак за життя не отримала правовстановлюючих документів на земельну ділянку.
Дочка померлого ОСОБА_8 , яка на час відкриття спадщини не проживала із спадкодавцем, звернулась до приватного нотаріусу Подоляк В.Л. із заявою про відмову від належної їй частки спадщини, що залишилась після смерті батька ОСОБА_5 .
Незважаючи на те, що дружина померлого, ОСОБА_6 , не отримала правовстановлюючих документів на земельну ділянку, вона та син померлого ОСОБА_7 , які постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняли спадщину, так як протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, вони не заявили про відмову від спадщини.
В даному випадку спадкоємцями за законом першої черги є дружина померлого ОСОБА_6 та син ОСОБА_7 , які мають право на отримання 1/2 частини від спадкової маси, що залишилась після смерті ОСОБА_5 , тобто по 1/2 земельної ділянки.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_8 .
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина, померлій ОСОБА_6 належала 1/2 частина земельної ділянки, площею 6,7656 га, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький (Оріхівський) район, Таврійська сільська рада, кадастровий номер 2323981500:03:003:0062. До нотаріуса із заявами про прийняття спадщини спадкоємці не звертались, правовстановлюючих документів на земельну Ділянку не отримували, спадкова справа не заводилась.
Спадкоємцями першої черги були син померлої, ОСОБА_7 , який постійно проживав разом зі спадкодавцем ОСОБА_6 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , та внучка спадкодавця ОСОБА_6 , дочка померлої ОСОБА_8 – ОСОБА_4 , яка проживала окремо від ОСОБА_6 .
Так, спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_6 є син померлої ОСОБА_7 та внучка ОСОБА_4 , які мають право на отримання 1/2 частини від спадкової маси, що залишилась після смерті ОСОБА_6 , тобто по 1/4 земельної ділянки.
Однак, у встановлений законом шестимісячний строк та по теперішній час внучка померлої ОСОБА_4 , яка проживала окремо від померлої бабці ОСОБА_6 , не звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.
Таким чином, син померлої ОСОБА_9 , який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняв спадщину, успадкував 1/2 частину земельної ділянки, площею 6,7656 га, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький (Оріхівський) район, Таврійська сільська рада, кадастровий номер 2323981500:03:003:0062, та став єдиним власником цієї земельної ділянки.
ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина на належну йому земельну ділянку, площею 6,7656 га, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький (Оріхівський) район, Таврійська сільська рада, кадастровий номер 2323981500:03:003:0062.
Спадкоємцями першої черги є його дружина ОСОБА_1 та син ОСОБА_3 , які постійно проживали разом з померлим ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 . Син ОСОБА_3 не претендує на свою частину спадщини батька.
У встановлений законом шестимісячний строк дружина померлого, ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Дмитрієвої Н.П. із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Нотаріусом була заведена спадкова справа № 165/2024.
Постановою приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Дмитрієвої Н.П. за № 140/02-01 від 07.04.2025 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 6,7656 га, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький (Оріхівський) район, Таврійська сільська рада, кадастровий номер 2323981500:03:003:0062, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 чоловіка ОСОБА_7 , який був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки спадкова справа після померлого ОСОБА_5 була заведена, але на була закінчена. При цьому, доступ до місця її зберігання відсутній у зв`язку з веденням бойових дій, а тому отримати копію спадкової справи та встановити хто із спадкоємців звертався із заявами про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_5 не можливо.
На даний час належним чином оформити правовстановлюючі документи на земельну ділянку після смерті ОСОБА_7 не є можливим, відмова нотаріуса перешкоджає позивачці вирішити питання щодо оформлення спадкових прав. Саме ці обставини і стали підставою для звернення до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом.
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільна справа розподілена та передана судді Петренко Л.В.
Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 23 червня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи.
14 липня 2025 року приватний нотаріус Оріхівського районного нотаріального округу Подоляк В.Л. надала до суду відповідь, в якій повідомила, що приватна нотаріальна діяльність приватного нотаріуса Подоляк В.Л. по Пологівському районному нотаріальному округу Запорізької області припинена з 10.10.2024 року. У зв`язку з тим, що м. Оріхів Пологівського району Запорізької області знаходиться в зоні активних бойових дій, спадкова справа 1/2011, заведена після смерті ОСОБА_5 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 не передавалась на зберігання до Запорізького обласного державного нотаріального архіву.
21 липня 2025 року до суду від представника відповідача адвоката Макаренка О.М., який діє в інтересах ОСОБА_10 надійшов відзив на позовну заяву, в якому сторона відповідача не погодилась з позовними вимогами, вважає, що ОСОБА_10 є неналежним відповідачем у справі та просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
23 липня 2025 року до суду від представника позивача адвоката Лукашенка Є.Ю. надійшла відповідь на відзив. Сторона позивача не погоджується з доводами сторони відповідача та вказує, що ОСОБА_10 звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті баби ОСОБА_6 , яка була спадкоємицею після смерті ОСОБА_5 , а тому є належним відповідачем.
24 липня 2025 року до суду від ОСОБА_3 надійшла заява, в якій він позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Він не претендує та відмовляється від своєї частки на користь матері ОСОБА_1 
06 серпня 2025 року до суду від приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Дмитрієвої Н.П., надійшли копії спадкових справ після смерті ОСОБА_6 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 , та після смерті ОСОБА_7 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 .
30 жовтня 2025 року ухвалою суду за клопотання позивача, у Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), інформацію з державного реєстру актів цивільного стану громадян - актові записи про наявність дітей у померлого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .
10 листопада 2025 року до суду від Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла інформація про наявність в Державному реєстру актів цивільного стану громадян актового запису № 1686 від 16.06.1983, складений Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на ім`я ОСОБА_7 .
02 грудня 2025 року ухвалою суду за клопотання позивача, витребувано у Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), з державного реєстру актів цивільного стану громадян - актові записи про наявність дітей у померлого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .
16 грудня 2025 року до суду від Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), надійшла копія актового запису № 1686 про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , складений 16.06.1983 Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), батьком якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 .
Інших клопотань та заяв по суті справи до від учасників справи не надходило.
Відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 січня 2026 року закрито підготовче провадження на призначено справу до судового розгляду по суті. 
В судове засідання позивач та його представник не з`явились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, представник надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, просив задовольнити позовні вимоги та не вирішувати питання щодо судових витрат.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, надав до суду заяву в якій визнав позовні вимоги та просив розглядати справу за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_10 та її представник в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені.
Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Дмитрієва Наталія Павлівна, Приватний нотаріус Подоляк Вікторія Леонідівна не з`явились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідив матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 3 статті 12 ЦПК України та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до положень статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим виконкомом Кіровської сільської ради Оріхівського району Запорізької області 04 серпня 2011 року.
Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на належну йому земельну ділянку площею 6,7556 га, яка знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький (Оріхівський) район, Таврійська сільська рада, кадастровий номер 2323981500:03:003:0062, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 014012.
ОСОБА_5 заповіту не залишив, а тому спадкування здійснювалось за законом.
Згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України).
Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч. 1 ст. 1225 ЦК України).
Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Приватний нотаріус Оріхівського районного нотаріального округу Подоляк В.Л. надала до суду відповідь, в якій повідомила, що приватна нотаріальна діяльність приватного нотаріуса Подоляк В.Л. по Пологівському районному нотаріальному округу Запорізької області припинена з 10.10.2024 року. У зв`язку з тим, що м. Оріхів Пологівського району Запорізької області знаходиться в зоні активних бойових дій, спадкова справа 1/2011, заведена після смерті ОСОБА_5 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 не передавалась на зберігання до Запорізького обласного державного нотаріального архіву.
Аналізуючи копії спадкових справ після смерті ОСОБА_6 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 , та після смерті ОСОБА_7 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 та витребувані судом актові записи про народження, суд встановив, що у ОСОБА_5 була дружина ОСОБА_6 та двоє дітей: син – ОСОБА_7 , донька – ОСОБА_8 .
Відповідно до довідки № 66 від 05 березня 2025 року, яка видана секретарем Таврійської сільської ради, померлий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , був зареєстрований та постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 з 1975 року по день смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На день смерті разом з померлим ОСОБА_5 за цією адресою були зареєстровані: дружина – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; син – ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; тесть – ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_11 ; невістка – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 ; онук – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_13 .
Так, після смерті ОСОБА_5 спадкоємцями першої черги були його дружина ОСОБА_6 , син ОСОБА_7 , які постійно проживали разом з померлим ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , та дочка ОСОБА_8 , яка проживала окремо від спадкодавця за адресою: АДРЕСА_2 .
У встановлений законом шестимісячний строк дружина померлого ОСОБА_6 звернулась до приватного нотаріусу Оріхівського районного нотаріального округу Подоляк В.Л. із заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом була заведена спадкова справа №1/2011 (номер спадкової справи у спадковому реєстрі 52364907). Однак за життя не отримала правовстановлюючих документів на земельну ділянку.
Дочка померлого ОСОБА_8 , яка на час відкриття спадщини не проживала із спадкодавцем, звернулась до приватного нотаріусу Подоляк В.Л. із заявою про відмову від належної їй частки спадщини, що залишилась після смерті батька ОСОБА_5 . 02 лютого 2012 року ОСОБА_12 , секретар виконавчого комітету Кіровської сільської ради Оріхівського району Запорізької області засвідчила справжність підпису ОСОБА_8 . Вказану заяву зареєстровано в реєстрі за № 06.
Незважаючи на те, що дружина померлого, ОСОБА_6 , не отримала правовстановлюючих документів на земельну ділянку, вона та син померлого ОСОБА_7 , які постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняли спадщину, так як протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, вони не заявили про відмову від спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.
В даному випадку спадкоємцями за законом першої черги є дружина померлого ОСОБА_6 та син ОСОБА_7 , які мають право на отримання 1/2 частини від спадкової маси, що залишилась після смерті ОСОБА_5 , тобто по 1/2 земельної ділянки.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 20.10.2014 року виконавчим комітетом Кіровської сільської ради Оріхівського району Запорізької області.
ІНФОРМАЦІЯ_8 померла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у віці 62 роки, про що 30 липня 2018 року складено відповідний актовий запис за № 56, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 30.07.2018 року виконавчим комітетом Таврійської сільської ради Оріхівського району Запорізької області.
Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина. Померлій ОСОБА_6 належала 1/2 частина земельної ділянки, площею 6,7656 га, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький (Оріхівський) район, Таврійська сільська рада, кадастровий номер 2323981500:03:003:0062, яку фактично успадкувала після смерті чоловіка, однак правовстановлюючих документів на земельну ділянку остання не отримувала.
Відповідно до довідки № 260 від 06 листопада 2024 року, яка видана секретарем Таврійської сільської ради, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , була зареєстрована та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 з 1956 року по день смерті, ІНФОРМАЦІЯ_8 .
На день смерті разом з померлою ОСОБА_6 за цією адресою були зареєстровані: син – ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; невістка – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 ; онук – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_13 .
06 листопада 2024 року ОСОБА_10 звернулась до приватного нотаріусу Запорізького районного нотаріального округу Дмитрієвої Н.П. із заявою про прийняття спадщини після смерті баби – ОСОБА_6 . В заяві повідомила, що є й інші спадкоємці син спадкодавця ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . Заяву зареєстровано за № 609. Нотаріусом була заведена спадкова справа №226/2024.
Спадкоємцями першої черги були син померлої, ОСОБА_7 , який постійно проживав разом зі спадкодавцем ОСОБА_6 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , та внучка спадкодавця ОСОБА_6 , дочка померлої ОСОБА_8 – ОСОБА_4 , яка проживала окремо від ОСОБА_6 .
Так, спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_6 є син померлої ОСОБА_7 та внучка ОСОБА_4 , які мають право на отримання 1/2 частини від спадкової маси, що залишилась після смерті ОСОБА_6 , тобто по 1/4 земельної ділянки.
Постановою приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Дмитрієвої Н.П. за № 110/02-14 від 25.03.2025 року ОСОБА_10 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 баби – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка була зареєстрована та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Відмова мотивована тим, що ОСОБА_10 вважається таким спадкоємцем, що спадщину не прийняв, оскільки на день смерті ОСОБА_6 місце проживання ОСОБА_10 було зареєстровано окремо від спадкодавця, що підтверджується даними її паспорту та за відомостями довідки про місце проживання померлого, та вона не подала заяву про прийняття спадщини в строк, встановлений ст. 1270 ЦК України.
ОСОБА_10 не надала до суду доказів того, що вона оскаржувала постанову нотаріуса у встановленому законом порядку або ж звернулась до суду з позовною заявою для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.
Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.
Так, належним відповідачем у спорах про спадкування є спадкоємці, тобто особи, визначені за заповітом або за законом, які звернулися у передбаченому порядку та строки із заявою про прийняття спадщини, відкритої після смерті спадкодавця, та прийняли цю спадщину або вважаються такими, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням.
Таким чином, ОСОБА_10 вважається таким спадкоємцем, що спадщину не прийняв а тому є неналежним відповідачем у даній справі.
Син померлої ОСОБА_7 , який постійно проживав разом зі спадкодавцем ОСОБА_6 на час відкриття спадщини, прийняв спадщину, успадкував 1/2 частину земельної ділянки, площею 6,7656 га, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький (Оріхівський) район, Таврійська сільська рада, кадастровий номер 2323981500:03:003:0062, та став єдиним власником цієї земельної ділянки.
ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у віці 41 рік, про що 13 червня 2024 року складено відповідний актовий запис за № 866, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 виданим 13.06.2024 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина на належну йому земельну ділянку, площею 6,7656 га, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький (Оріхівський) район, Таврійська сільська рада, кадастровий номер 2323981500:03:003:0062, яку він фактично успадкував після батька ОСОБА_5 (1/2 частину) та після смерті матері ОСОБА_6 (1/2 частина), однак правовстановлюючих документів на земельну ділянку останній не отримував.
Відповідно до довідки № 65 від 05 березня 2025 року, яка видана секретарем Таврійської сільської ради, померлий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , був зареєстрований та постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 з 1983 року по день смерті, ІНФОРМАЦІЯ_5 .
На день смерті разом з померлим ОСОБА_7 за цією адресою були зареєстровані: дружина – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 ; син – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_13 
ОСОБА_7 та ОСОБА_13 зареєстрували шлюб 16.12.2006 року, про що в книзі реєстрації шлюбів 16 грудня 2006 року зроблено відповідний актовий запис за № 19. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка та дружини – ОСОБА_14 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 виданим 16 грудня 20006 року виконкомом Кіровської сільської ради Оріхівського району Запорізької області.
ІНФОРМАЦІЯ_16 народився ОСОБА_3 , про що в книзі реєстрації народжень 10 квітня 2007 року зроблено відповідний актовий запис за № 08. Батьками вказані: батько ОСОБА_7 , мати ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 виданим 10 квітня 2007 року виконкомом Кіровської сільської ради Оріхівського району Запорізької області.
Так, після смерті ОСОБА_7 спадкоємцями першої черги є його дружина ОСОБА_1 та син ОСОБА_3 , які постійно проживали разом з померлим ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 .
Син ОСОБА_3 не претендує на свою частину спадщини батька, про що подав до суду відповідну заяву та просив суд позов матері задовольнити.
У встановлений законом шестимісячний строк дружина померлого, ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Дмитрієвої Н.П. із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Нотаріусом була заведена спадкова справа № 165/2024.
Постановою приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Дмитрієвої Н.П. за № 140/02-01 від 07.04.2025 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 6,7656 га, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький (Оріхівський) район, Таврійська сільська рада, кадастровий номер 2323981500:03:003:0062, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 чоловіка ОСОБА_7 , який був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки спадкова справа після померлого ОСОБА_5 була заведена, але на була закінчена. При цьому, доступ до місця її зберігання відсутній у зв`язку з веденням бойових дій, а тому отримати копію спадкової справи та встановити хто із спадкоємців звертався із заявами про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_5 не можливо.
При розгляді справи судом встановлено коло спадкоємців.
Відмова нотаріуса перешкоджає позивачу вирішити питання щодо оформлення спадкових прав.
Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи.
Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1223 ЦК Укораїни).
Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч. 1 ст. 1225 ЦК України).
Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N 7 судом роз`яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.
Статтями 1216-1218 ЦК визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.
Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України).
ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у віці 41 рік, про що 13 червня 2024 року складено відповідний актовий запис за № 866, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 виданим 13.06.2024 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина на належну йому земельну ділянку, площею 6,7656 га, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький (Оріхівський) район, Таврійська сільська рада, кадастровий номер 2323981500:03:003:0062, яку він фактично успадкував після батька ОСОБА_5 (1/2 частину) та після смерті матері ОСОБА_6 (1/2 частина), однак правовстановлюючих документів на земельну ділянку останній не отримував.
ОСОБА_7 заповіту не залишив, а тому спадкування здійснюється за законом.
Спадкоємцями за законом першої черги є його дружина ОСОБА_1 та син ОСОБА_3 , які постійно проживали разом з померлим ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_3 є відповідачем по справі, на вказане спадкове майно не претендує.
Інших спадкоємців померлого не має.
Постановою приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Дмитрієвої Н.П. за № 140/02-01 від 07.04.2025 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 6,7656 га, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький (Оріхівський) район, Таврійська сільська рада, кадастровий номер 2323981500:03:003:0062, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 чоловіка ОСОБА_7 , який був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки спадкова справа після померлого ОСОБА_5 була заведена, але на була закінчена. При цьому, доступ до місця її зберігання відсутній у зв`язку з веденням бойових дій, а тому отримати копію спадкової справи та встановити хто із спадкоємців звертався із заявами про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_5 не можливо.
ОСОБА_1 , як спадкоємиця за законом першої черги не може реалізувати своє законне право на отримання належної їй земельної ділянки, що залишилась після смерті її чоловіка ОСОБА_7 .
У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом порушує право позивача на спадкування та набуття права власності на спірне нерухоме майно в порядку спадкування за законом, за захистом якого вона змушена звернутись до суду, адже в позасудовому порядку їх захистити не можливо.
Згідно зі статтею 392 ЦК України, особа, яка вважає, що її речові права порушені, має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).
Статтею 16 ЦК передбачено, що звертаючись до суду позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту.
Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі, в разі відсутності правовстановлюючого документа юридичний факт набуття нерухомості у власність за зверненням зацікавлених осіб може бути визнаний, а невизнані державою права спадкоємців - захищені в судовому порядку.
Суд встановив, що спір виник в зв`язку з відсутністю умов для оформлення спадщини нотаріально.
Відповідно до положень п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають тільки у тому випадку, якщо наявні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, а при відмові нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 чоловіка – ОСОБА_7 , свідчить про те, що право власності не визнається іншою особою, а тому є підставою для визнання за позивачем права власності на спірну земельну ділянку.
Вимоги позивача до відповідача ОСОБА_10 є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_10 вважається таким спадкоємцем, що спадщину не прийняв, а тому в цій частині позовних вимог необхідно відмовити.
Таким чином, позовні вимоги про визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом на спірну земельну ділянку підлягають частковому задоволенню.
В зв`язку з тим, що представник позивача просив не вирішувати питання щодо стягнення судових витрат, суд керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст. 13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно зі ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 7, 12, 13, 76-81, 89, 247, 258-259, 263-265, 268, 273, 353-355 ЦПК України, суд, -
ухвалив:
Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Дмитрієва Наталія Павлівна, Приватний нотаріус Подоляк Вікторія Леонідівна про визнання права власності – задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 6,7656 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький (Оріхівський) район, Таврійська (Кіровська) сільська рада, кадастровий номер 2323981500:03:003:0062, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_17 , який успадкував вказану земельну ділянку після смерті матері ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_18 , яка успадкувала вказану земельну ділянку після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 .
В частині позовних вимог до ОСОБА_10 – відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повне найменування сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_19 , РНОКПП НОМЕР_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , взята на облік внутрішньо переміщених осіб, фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_3 .
Відповідачі:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_20 , РНОКПП НОМЕР_8 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_21 , РНОКПП НОМЕР_9 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .
Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: 
Приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Дмитрієва Наталія Павлівна, місцезнаходження: Запорізька область, Запорізький район, селище Комишуваха, вул. Хмельницького Богдана, 30.
Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Подоляк Вікторія Леонідівна, місцезнаходження: АДРЕСА_4 .
Дата складання повного судового рішення 12 лютого 2026 року.

Суддя: