ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

16 березня 2026 року 	м.Дніпро	справа № 932/3420/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Баранник Н.П.,
суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Центрального районного суду міста Дніпра від 26 грудня 2025 року у справі № 932/3420/24 (суддя Колесніченко О.В.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною постанови та її скасування,

ВСТАНОВИВ:
22.04.2024р. ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови. У позові позивач просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 29.03.2024 р. № 012016.
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.04.2024р. адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 передана за підсудністю до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська.
Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.08.2024р. адміністративний позов був задоволений.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 05.12.2024р. рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.08.2024 р. залишене без змін.
Ухвалою Центрального районного суду міста Дніпра від 02.05.2025р. встановлено голові Державної служби України з безпеки на транспорті строк в десять календарних днів з дня отримання копії ухвали для подання звіту про виконання рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 12.08.2024 р. щодо повернення ОСОБА_1 грошових коштів, сплачених на виконання постанови від 29.03.2024 р. № 012016, ухваленої начальником відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті Дяденчуком Д.В.
Судом також була визнана неправомірною бездіяльність Державної служби України з безпеки на транспорті, яка полягає у неповерненні ОСОБА_1 грошових коштів, сплачених на виконання постанови від 29.03.2024 р. № 012016, ухваленої начальником відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті Дяденчуком Д.В.. Судом зобов`язано голову Державної служби України з безпеки на транспорті вжити заходів із запобігання у подальшій роботі випадів невиконання вимог закону, що регулює питання повернення безпідставно сплачених коштів.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 08 жовтня 2025 року вказана ухвала суду першої інстанції від 02 травня 2025 року була скасована в частині визнання бездіяльності неправомірною, а справа направлена для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Отже, судом першої інстанції розглядалася заява позивача, в якій заявник просив визнати протиправними дії Державної служби України з безпеки на транспорті (відповідача) в порядку ст.383 КАС України.
Ухвалою Центрального районного суду м. Дніпра від 26 грудня 2025 року в задоволенні заяви позивача, поданої в порядку ст. 383 КАС України, відмовлено.
З ухвалою суду першої інстанції не погодився позивач, ним була подана апеляційна скарга. В скарзі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, позивач просить скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову, якою задовольнити його заяву, визнати неправомірною бездіяльність Державної служби України з безпеки на транспорті, яка полягає у неповерненні ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 34 000грн., сплачених на виконання постанови від 29.03.2024р. № 012016, ухваленої начальником відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті Дяденчуком Д.В.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що у спірному випадку не можна вважати, що позивач сплатив кошти помилково, як і не можна вважати, що він сплатив штраф надміру, а отже посилання як відповідача, так і суду на Порядок повернення коштів помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №787 від 03.09.2013 є безпідставним. Суд не врахував, що права позивача протиправними діями відповідача порушено.
Відповідач подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу позивача. У відзиві просить оскаржену позивачем ухвалу суду першої інстанції залишити без змін як законну та обґрунтовану. Наполягає, що в даному випадку жодної бездіяльності з боку відповідача не вбачається, як суб`єкт владних повноважень відповідач діє виключно в межах чинного законодавства та неодноразово повідомляє позивачу шляхи вирішення його питання
(або звернення до суду з відповідним позовом, або звернення до Укртрансбезпеки з заявою, оформленою належним чином, як того вимагає Порядок).
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.ст.311, 312 КАС України.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Порядок розгляду питань, пов`язаних із визнанням протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду регулює стаття 383 КАС України.
Відповідно до частини 1 статті 383 КАС України, особа - позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Положеннями КАС України встановлено чіткий порядок виконання судових рішень в адміністративних справах, та визначено певну послідовність дій, котрі необхідно вчинити з метою зобов`язання відповідача (суб`єкта владних повноважень) належним чином виконати рішення суду.
Приписами ст. ст. 382, 383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.
Вказані правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Відтак, у разі невиконання судового рішення та/або неналежного його виконання, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, або у відповідності до КАС України. 
За твердженням позивача, відповідач протиправно відмовляється повернути ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 34000 грн., сплачені на виконання постанови від 29.03.2024р. №012016, ухваленої начальником відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті Дяденчуком Д.В., яку було визнано протиправною судом та скасовано.
Колегія суддів звертає увагу, що предметом спору у даній справі була правормірність постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою до позивача застосоване стягнення у виді штрафу.
Суд вирішив спір шляхом скасування спірної постанови, при цьому не вирішував питань повороту виконання такої постанови чи стягнення на користь позивача безпідставно сплачених коштів за цією постановою, до того ж такі питання не вирішуються судом під час розгляду такої категорії справ в порядку ст. 286 КАС України.
Відповідно, питання, порушені позивачем у поданій до суду заяві, не вирішуються в порядку встановлення судового контролю за ст. 381-1, 383 КАС України. 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.08.2023р. у справі №910/5880/21 сформувала висновок, за яким сплачену до Державного бюджету України суму адміністративно- господарського штрафу після того, як підстава такого перерахування відпала (зокрема у разі скасування адміністративним судом постанови про застосування такого штрафу), господарський суд може стягнути на користь платника згідно зі статтею 1212 ЦК України як таку, що утримується у бюджеті без достатньої правової підстави.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що у спірному випадку відповідачем не було допущено протиправних дій по відношенню до позивача при виконанні рішення суду у справі № 932/3420/24, навпаки ним надавалися позивачу відповідні роз`яснення якими способами можливо вирішити питання повернення (стягнення з бюджету) коштів, сплачених за спірною постановою, яку скасував суд першої інстанції у даній справі.
Таким чином, суд першої інстанції обгрунтовано відмовив у задоволенні заяви позивача, поданої в порядку ст. 383 КАС України.
В даному випадку оскаржена ухвала прийнята судом першої інстанції у відповідності до норм КАС України, підстави для її скасування або зміни відсутні, доводи апеляційної скарги позивача висновків суду не спростовують, з огляду на що, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Центрального районного суду міста Дніпра від 26 грудня 2025 року у справі № 9320/3420/24 - залишити без змін.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник 

суддя Н.І. Малиш 

суддя А.А. Щербак