ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 р.	Справа № 440/5515/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Русанової В.Б. , Бегунца А.О. ,
за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.11.2025, головуючий суддя І інстанції: О.О. Кукоба, м. Полтава, повний текст складено 17.11.25 у справі № 440/5515/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України  
третя особа:  Комунальне підприємство "2-а міська клінічна лікарня Полтавської міської ради" 
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі за текстом також – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до адміністративного суду з позовом до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України (далі за текстом також – відповідач), третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Комунальне підприємство "2-а міська клінічна лікарня Полтавської міської ради", у якому просив:
- визнати протиправними дії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України у частині встановлення причинного зв`язку захворювань, котрі виникли у нього під час захисту Батьківщини;
- зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України вчинити певні дії, а саме: скасувати рішення 12 Регіональної військово-лікарської комісії від 15.10.2024 за № 3771 у частині встановлення причинного зв`язку: «Захворювання сержанта у відставці ОСОБА_2 , 1970 р.н. - «Хронічна хвороба нирок, III стадія (ШКФ CKD-EPI 35 мл/хв/1,73 м3) вторинна (псоріатична) нефропатія, сечовий синдром, хронічна ниркова недостатність ІІ ст.», що підтверджується військово-медичними та іншими медичними документами - ЗАХВОРЮВАННЯ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНЕ З ПРОХОДЖЕННЯМ ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ. Причинний зв`язок захворювань за Свідоцтвом про хворобу ГВЛК в/ч НОМЕР_1 від 17.06.2024 року № 3319 - відмінити»;
- скасувати рішення військово-лікарської комісії гарнізонної ВЛК Військової частини НОМЕР_1 від 18.06.2024 за № 3319 у частині встановлення причинного зв`язку: «Розповсюджений псоріаз тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, змішана форма, стаціонарна стадія. Псоріатичний поліартрит, двобічний гонартроз першого ступеню з незначним порушенням функцій, двобічний коксартроз другого ступеню з помірним порушенням функцій. Ожиріння другого ступеню. Захворювання, НІ, пов`язані з проходженням військової служби. Хронічна хвороба нирок, III стадія (ШКФ CKD-EPI 35 мл/хв/1,73 м3) вторинна (псоріатична) нефропатія, сечовий синдром, хронічна ниркова недостатність II ст. Гіпертонічна хвороба, друга стадія, ступінь 3, ризик високий. Ішемічна хвороба серця. Дифузний кардіосклероз. СН 0 ст. Дисциркуляторна енцефалопатія (гіпертензивна, атеросклеротична) другої стадії зі стійким цефалгічним, вестибуло-атактичним, астено-вегетативними синдромами, двобічною рефлекторно-пірамідальною недостатністю. Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби»;
- скасувати рішення Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України, відповідно до Протоколу від 13.03.2025 за № 2025-0313-0940 у частині встановлення причинного зв`язку захворювань у ОСОБА_1 , сержанта у відставці, 1970р.н., РНОКПП НОМЕР_2 ;
- прийняти нове рішення у частині встановлення причинного зв`язку, діагностованих захворювань у ОСОБА_1 , сержанта у відставці, 1970 р.н., РНОКПП НОМЕР_2 : «Розповсюджений псоріаз тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, змішана форма, стаціонарна стадія. Псоріатичний поліартрит, двобічний гонартроз першого ступеню з незначним порушенням функцій, двобічний коксартроз другого ступеню з помірним порушенням функцій. ЗАХВОРЮВАННЯ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ З ПРОХОДЖЕННЯМ ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ. «Хронічна хвороба нирок, III стадія (ШКФ CKD-EPI 35 мл/хв/1,73 м3 ) вторинна (псоріатична) нефропатія, сечовий синдром, хронічна ниркова недостатність ІІ ст.» - ЗАХВОРЮВАННЯ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНЕ ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ» Гіпертонічна хвороба, друга стадія, ступінь 3. Ішемічна хвороба серця. Дифузний кардіосклероз. СН 0 ст. Дисциркуляторна енцефалопатія (гіпертензивна, атеросклеротична) другої стадії зі стійким цефалгічним, вестибуло-атактичним, астено-вегетативними синдромами, двобічною рефлекторно-пірамідальною недостатністю» - ЗАХВОРЮВАННЯ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНЕ ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ»;
- зобов`язати експертну команду з оцінювання повсякденного функціонування особи 2-ї міської клінічної лікарні Полтавської міської ради», як правонаступника Полтавської міжрайонної МСЕК № 2 загального профілю, внести відповідні зміни до акту огляду МСЕК ОСОБА_1 у частині встановлення причинного зв`язку захворювання із захистом Батьківщини (довідка 12ААД Nє121213 від 09.09.2024) та видати нову довідку про встановлення інвалідності із зазначення причини захворювання як такого, що пов`язане із захистом Батьківщини.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2025 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, оформлене витягом з протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 13.03.2025 за № 2025-0313-0940.
Зобов`язано Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України повторно розглянути заяви ОСОБА_1 від 07.01.2025 та від 07.02.2025 з урахуванням правової оцінки, наданої у рішенні суду.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України оскаржила його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що у протоколі засідання ВЛК ЦВЛК ЗС України вказано перелік наданих документів, що були розглянуті, включаючи всі медичні довідки, висновки, епікризи, документи військової частини тощо, а головне – довідка про участь позивача у бойових діях, яку суд першої інстанції визнав неврахованою лікарями-експертами, членами ВЛК ЦВЛК ЗС України. Тобто висновок суду про неврахування зазначеної довідки є необґрунтованим та зводиться до суб`єктивної інтерпретації, яка не знаходить достатнього підтвердження у матеріалах справи, оскільки судом не здобуто доказів надання іншої, неврахованої ЦВЛК ЗС України на думку суду першої інстанції, медичної документації щодо позивача. Окрім цього, судом першої інстанції не конкретизовано, які саме документи або діагнози не були враховані ЦВЛК ЗС України, отже загальний висновок про недоведеність врахування усіх медичних документів можна розцінювати як припущення, яке не може слугувати належною підставою для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, яким скасовується рішення ВЛК. Крім того, звертає увагу, що перегляд постанов ВЛК, з урахуванням приписів пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення №402, є правом ЦВЛК ЗС України, яке підлягає реалізації лише за наявності певних обставин, а саме наявності належного обґрунтування із підтверджуючою ті чи інші обставини медичною документацією, яка додається до звернення, а також наявних медичних записів та висновків у відповідних реєстрах електронної системи охорони здоров`я. Також указує на неврахування судом першої інстанції того, що з огляду на приписи Положення № 402 визначення причинного зв`язку захворювання, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців та вибір формулювань в яких приймаються постанови ВЛК, визначені пунктами 21.5 та 21.6 глави 21 розділу II Положення № 402, відноситься до дискреційних повноважень відповідної ВЛК.
За результатами апеляційного розгляду відповідач просить скасувати оскаржуване рішення суду в частині задоволення позовних вимог та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, з дослідженням усіх доказів та встановленням усіх обставин у справі. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
У письмових поясненнях від 27.01.2026 Комунальне підприємство "2-а міська клінічна лікарня Полтавської міської ради" просить урахувати, що відповідно до Закону України від 19 грудня 2024 року № 4170- ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування медико - соціальної експертизи та впровадження оцінювання повсякденного функціонування особи», з 1 січня 2025 року в Україні ліквідовано медико-соціальні експертні комісії (МСЕК), їх функції передано експертним командам з оцінювання повсякденного функціонування особи, які створюються на базі кластерних і надкластерних закладів охорони здоров`я. Оскільки МСЕК ліквідовані, внести зміни до їх актів чи висновків немає технічної та правової можливості. Просить урахувати правову та технічну неможливість реалізації вимог позивача в їх запропонованій формі.
Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні відповідно до приписів статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також – КАС України).
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджено паспортом громадянина України /а.с. 9/.
У період з 25.02.2022 по 12.07.2024 позивач проходив військову службу у Збройних Силах України за мобілізацією на період дії воєнного стану /а.с. 12-13/.
Довідкою Військової частини НОМЕР_3 від 12.07.2024 вих.№597 підтверджено, що ОСОБА_1 , начальник групи секретного документування забезпечення служби охорони державної таємниці, у періоди з 10.12.2022 по 31.12.2022, з 17.01.2023 по 27.01.2023, з 25.02.2023 по 12.03.2023, з 08.05.2023 по 08.07.2023, з 13.07.2023 по 20.08.2023, з 06.09.2023 по 03.12.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України /а.с. 15/.
Позивач є учасником бойових дій /а.с. 16/.
09.09.2024 міжрайонною МСЕК №2 м. Полтави ОСОБА_1 з 20.08.2024 встановлено другу групу інвалідності, захворювання, так, пов`язані з проходженням військової служби /а.с. 119/.
17.06.2025 гарнізонна ВЛК Військової частини НОМЕР_1 за направленням командира Військової частини НОМЕР_3 від 29.04.2024 за №296 склала свідоцтва про хворобу №3319, у гр. 12 якого визначила, що: 
"Розповсюджений псоріаз тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, змішана форма, стаціонарна стадія. Псоріатичний поліартрит, двобічний гонартроз першого ступеню з незначним порушенням функцій, двобічний коксартроз другого ступеню з помірним порушенням функцій. Ожиріння другого ступеню. Захворювання, НІ, не пов`язані з проходженням військової служби.
Хронічна хвороба нирок, III стадія (ШКФ CKD-EPI 35 мл/хв/1,73 м3) вторинна (псоріатична) нефропатія, сечовий синдром, хронічна ниркова недостатність II ст. Гіпертонічна хвороба, друга стадія, ступінь 3, ризик високий. Ішемічна хвороба серця. Дифузний кардіосклероз. СН 0 ст. Дисциркуляторна енцефалопатія (гіпертензивна, атеросклеротична) другої стадії зі стійким цефалгічним, вестибуло-атактичним, астено-вегетативними синдромами, двобічною рефлекторно-пірамідальною недостатністю. Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби" /а.с. 18-19/.
За постановою гарнізонної ВЛК: на підставі статей 67А, 57Б, 64Б, 40В, 39Б, 41Б графи ІІ Розкладу хвороб ОСОБА_1 непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку /а.с. 18 - зі звороту/.
Заявою від 19.09.2024 позивач звернувся до 12 регіональної ВЛК та просив переглянути рішення гарнізонної ВЛК від 17.06.2025 та визначити:
Хронічна хвороба нирок, III стадія (ШКФ CKD-EPI 35 мл/хв/1,73 м3) вторинна (псоріатична) нефропатія, сечовий синдром, хронічна ниркова недостатність II ст. Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби.
Гіпертонічна хвороба, друга стадія, ступінь 3, ризик високий. Ішемічна хвороба серця. Дифузний кардіосклероз. СН 0 ст. Дисциркуляторна енцефалопатія (гіпертензивна, атеросклеротична) другої стадії зі стійким цефалгічним, вестибуло-атактичним, астено-вегетативними синдромами, двобічною рефлекторно-пірамідальною недостатністю. Захворювання, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини /а.с. 20-21/.
Листом від 17.10.2024 за вих.№4974 12 регіональна ВЛК надіслала позивачу витяг з протоколу засідання штатної ВЛК від 15.10.2024 №3771 /а.с. 22/, яким:
Захворювання сержанта у відставці ОСОБА_1 , 1970 р.н. - Хронічна хвороба нирок, III стадія (ШКФ CKD-EPI 35 мл/хв/1,73 м3) вторинна (псоріатична) нефропатія, сечовий синдром, хронічна ниркова недостатність II ст., що підтверджено військово-медичними та іншими медичними документами - Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби. Причинний зв`язок захворювань за свідоцтвом про хворобу ГВЛК в/ч НОМЕР_1 від 17.06.2024 №3319 - відмінити /а.с. 23/.
Заявою від 23.10.2024 позивач звернувся до Голови 12 регіональної ВЛК з проханням переглянути висновок від 15.10.2024 та визначити, що:
Хронічна хвороба нирок, III стадія (ШКФ CKD-EPI 35 мл/хв/1,73 м3) вторинна (псоріатична) нефропатія, сечовий синдром, хронічна ниркова недостатність II ст. Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби.
Гіпертонічна хвороба, друга стадія, ступінь 3, ризик високий. Ішемічна хвороба серця. Дифузний кардіосклероз. СН 0 ст. Дисциркуляторна енцефалопатія (гіпертензивна, атеросклеротична) другої стадії зі стійким цефалгічним, вестибуло-атактичним, астено-вегетативними синдромами, двобічною рефлекторно-пірамідальною недостатністю. Захворювання, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини /а.с. 24-25/.
Листом від 05.11.2025 12 регіональна ВЛК роз`яснила позивачу, що у разі незгоди з рішенням від 15.10.2024 він має право оскаржити його до ЦВЛК /а.с. 26/.
Заявою від 14.11.2024 позивач звернувся до ЦВЛК та просив:
- скасувати рішення гарнізонної ВЛК від 17.06.2024 та 12 РВЛК від 15.10.2024 в частині визначення причинного зв`язку захворювань;
- прийняти нове рішення, яким визначити причинний зв`язок захворювань:
1) Розповсюджений псоріаз тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, змішана форма, стаціонарна стадія. Псоріатичний поліартрит, двобічний гонартроз першого ступеню з незначним порушенням функцій, двобічний коксартроз другого ступеню з помірним порушенням функцій. ЗАХВОРЮВАННЯ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ З ПРОХОДЖЕННЯМ ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ;
2) Хронічна хвороба нирок, III стадія (ШКФ CKD-EPI 35 мл/хв/1,73 м3 ) вторинна (псоріатична) нефропатія, сечовий синдром, хронічна ниркова недостатність ІІ ст. - ЗАХВОРЮВАННЯ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНЕ ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ;
3) Гіпертонічна хвороба, друга стадія, ступінь 3. Ішемічна хвороба серця. Дифузний кардіосклероз. СН 0 ст. Дисциркуляторна енцефалопатія (гіпертензивна, атеросклеротична) другої стадії зі стійким цефалгічним, вестибуло-атактичним, астено-вегетативними синдромами, двобічною рефлекторно-пірамідальною недостатністю - ЗАХВОРЮВАННЯ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНЕ ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ /а.с. 27-32/.
Листом від 16.12.2024 ЦВЛК повідомила позивача про необхідність надання оригіналів або засвідчених копій військово-облікових та медичних документів, зазначених у пункті 21.25 глави 21 розділу ІІ Положення №402 /а.с. 33-34/.
Заявою від 07.01.2025 позивач надав ЦВЛК засвідчені нотаріально копії військово-облікових та медичних документів /а.с. 35-40/.
Листом від 18.01.2025 ЦВЛК запропонувала ОСОБА_1 надати засвідчені належним чином копії виписок з медичних карт стаціонарного хворого закладів охорони здоров`я, результатів обстеження та консультативних висновків спеціалістів до призову на військову службу у 2022 році, медичної карти амбулаторного хворого /а.с. 41/.
Заявою від 07.02.2025 позивач надав ЦВЛК оригінал медичної картки амбулаторного хворого за 2002-2015 роки, оригінал медичної книжки в/ч НОМЕР_3 , оригінал довідки ВЛК в/ч НОМЕР_4 від 18.11.2023 №420/3, фото ушкоджених ділянок тіла /а.с. 42-45/.
Листом від 14.03.2025 за вих.№348/6/6627 ЦВЛК надіслала позивачу витяг з протоколу засідання від 13.03.2025 №2025-0313-0940 щодо встановлення причинного зв`язку захворювань /а.с. 46-47/, за яким:
Захворювання: "Хронічна хвороба нирок, III стадія (ШКФ CKD-EPI 35 мл/хв/1,73 м3) вторинна (псоріатична) нефропатія, сечовий синдром, хронічна ниркова недостатність II ст. Гіпертонічна хвороба, друга стадія, ступінь 3, ризик високий. Ішемічна хвороба серця. Дифузний кардіосклероз. СН 0 ст. Дисциркуляторна енцефалопатія (гіпертензивна, атеросклеротична) другої стадії зі стійким цефалгічним, вестибуло-атактичним, астено-вегетативними синдромами, двобічною рефлекторно-пірамідальною недостатністю", що підтверджено військово-обліковою та медичною документацією, - Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби. Постанову ВЛК про причинний зв`язок зазначених захворювань за довідкою ВЛК військової частини НОМЕР_5 від 18.11.2023 №4206/3 - відмінити.
Захворювання: "Розповсюджений псоріаз тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, змішана форма, стаціонарна стадія. Псоріатичний поліартрит, двобічний гонартроз першого ступеню з незначним порушенням функцій, двобічний коксартроз другого ступеню з помірним порушенням функцій. Ожиріння другого ступеню", що підтверджено військово-обліковою та медичною документацією, - Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби /а.с. 47/.
Позивач не погодився з рішенням ЦВЛК про встановлення причинного зв`язку захворювань та звернувся до суду з позовом у цій справі.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції за встановлених у справі обставин дійшов висновку про наявність підстав для захисту порушеного права позивача шляхом визнання протиправним та скасування рішення ЦВЛК, оформленого витягом з протоколу засідання військово-лікарської комісії ЦВЛК від 13.03.2025 № 2025-0313-0940, а також зобов`язання відповідача повторно розглянути заяви ОСОБА_1 від 07.01.2025 та від 07.02.2025 з урахуванням правової оцінки, наданої у рішенні суду.
Водночас суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення інших позовних вимог до ЦВЛК, оскільки перевірка правильності визначення причинного зв`язку захворювань позивача є дискреційним повноваженням ЦВЛК.
Позовні вимоги до експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи КП "2 МКЛ ПМР" судом першої інстанції не задоволенні як такі, що заявлені передчасно.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Виходячи з положень вказаної норми законодавства, колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи у цій частині, суд апеляційної інстанції виходить з такого.
Згідно з частинами першою, другою статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.
У силу приписів статті 65 Основного Закону України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Указом Президента України від 24.02.2022 за №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє донині.
Указом Президента України від 24.02.2022 за №69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України від 25.03.1992 за №2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" (надалі - Закон №2232-XII; у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).
Згідно з частинами першою, другою статті 1 Закону №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
За змістом частини тринадцятої статті 2 Закону №2232-ХІІ громадяни України, які перебувають на військовому обліку, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються, направляються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями та іншими спеціальностями в Службі безпеки України під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд, крім випадків, передбачених цим Законом. Порядок проведення медичного огляду затверджується відповідно Міністерством оборони України.
Відповідно до частини тринадцятої статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800, в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин.
Згідно з пунктом 1.2 глави 1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза - це, окрім іншого, встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.
Згідно з пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення №402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.
ВЛК приймають постанови у тому числі на виїзних засіданнях та, в окремих випадках (лікування за кордоном) - дистанційно.
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Члени ВЛК діють на принципах верховенства права, законності, поваги та дотримання прав людини і громадянина, доброчесності, колегіальності, рівноправності членів комісії, вільного обговорення і вирішення питань, об`єктивності, неупередженості та обґрунтованості прийнятих рішень, висновків і пропозицій.
Центральна військово-лікарська комісія є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України (підпункт 2.3.1 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення №402).
У силу підпункту 2.3.3 пункту 2.3 глави 2 розділу I Положення №402 на ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також: розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності осіб, звільнених з військової служби, на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України.
За змістом підпункту 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу I Положення №402 ЦВЛК, окрім іншого, має право: оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення; запитувати документи в частині, що характеризують обставини отримання захворювання, поранення, травми, каліцтва, необхідні для прийняття постанови про їх причинний зв`язок, а саме: медичні документи (у разі запиту оригіналів зазначених документів вони повертаються за належністю після складання протоколу); архівні довідки, характеристики та інші документи, необхідні для прийняття постанови (у разі надання копій зазначених вище документів копії підшиваються до складеного протоколу та передаються до архіву зі строком зберігання 50 років); направляти у заклади охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України на контрольне обстеження, медичний огляд, повторний медичний огляд, військовослужбовців, членів їх сімей (крім членів сімей військовослужбовців, які проходять базову військову службу), військовозобов`язаних, резервістів; запитувати від закладів охорони здоров`я (установ), військових частин, ТЦК та СП і ВВНЗ додаткові дані для аналізу, узагальнення та оцінки результатів військово-лікарської експертизи; розглядати, переглядати, скасовувати, відміняти, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України.
Рішення, постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку /підпункт 2.3.5 пункту 2.3 глави 2 розділу I Положення №402/.
Порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори, та колишніх військовослужбовців зі службою у Збройних Силах України встановлений у главі 2 розділу ІІ Положення №402.
За змістом пунктів 21.1 – 21.3 глави 21 розділу ІІ Положення №402 у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.
Причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних ТЦК та СП на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК.
Причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у осіб, звільнених з військової служби визначають штатні ВЛК.
Відповідно до пункту 21.5 глави 25 розділу ІІ Положення №402 постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:
д) «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо воно виникло під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України, або коли захворювання, яке виникло до цього, у зазначені періоди служби досягло такого розвитку, що призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби».
є) "Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, крім захворювань (поранень, контузій, каліцтв, травм), які виникли (одержані) в періоди служби, передбачені підпунктами «а», «ґ» цього пункту, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.
ж) «Захворювання (поранення, травма, контузія, каліцтво), НІ, не пов`язане з проходженням військової служби» - якщо захворювання виникло в того, хто пройшов медичний огляд, до призову на військову службу, прийняття на військову службу за контрактом (у тому числі і захворювання, яке не діагностовано під час призову (під час прийому на військову службу), але патогенетично їх розвиток почався до призову (до прийому) на військову службу) і військова служба не вплинула на вже наявне захворювання і придатність до військової служби або коли захворювання виникло після звільнення з військової служби, коли початок захворювання не можна віднести на період проходження військової служби.
Постанова в такому формулюванні приймається також за наслідками поранень (травм, контузій, каліцтв), якщо вони одержані до призову на військову службу, прийняття на військову службу за контрактом і військова служба не вплинула на вже наявні наслідки поранення (травми, контузії, каліцтва) і придатність до військової служби або одержаних після звільнення з військової служби.
Постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва направляється в органи соціального захисту і до ТЦК та СП за місцем проживання особи, звільненої з військової служби. Якщо питання про причинний зв`язок захворювання (поранення) розглядається за скаргою, заявою особи, звільненої з військової служби, ВЛК повідомляє його про своє рішення, а якщо прийнято постанову, направляє її заявникові або видає на руки /пункт 21.14 глави 21 розділу ІІ Положення №402/.
У справі, що розглядається, спір стосується правомірності рішення ЦВЛК, ухваленого за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд причинного зв`язку захворювання.
Суд ураховує, що позивач у заяві від 07.01.2025 просив ЦВЛК переглянути причину захворювань, встановлену гарнізонної та регіональною ВЛК, встановивши, що:
Захворювання: "Розповсюджений псоріаз тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, змішана форма, стаціонарна стадія. Псоріатичний поліартрит, двобічний гонартроз першого ступеню з незначним порушенням функцій, двобічний коксартроз другого ступеню з помірним порушенням функцій. Ожиріння другого ступеню", - Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби;
Захворювання: "Хронічна хвороба нирок, III стадія (ШКФ CKD-EPI 35 мл/хв/1,73 м3) вторинна (псоріатична) нефропатія, сечовий синдром, хронічна ниркова недостатність II ст.", - Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини;
Захворювання: "Гіпертонічна хвороба, друга стадія, ступінь 3, ризик високий. Ішемічна хвороба серця. Дифузний кардіосклероз. СН 0 ст. Дисциркуляторна енцефалопатія (гіпертензивна, атеросклеротична) другої стадії зі стійким цефалгічним, вестибуло-атактичним, астено-вегетативними синдромами, двобічною рефлекторно-пірамідальною недостатністю", - Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини.
Водночас позивач, спираючись на наявну у нього медичну документацію, надану ЦВЛК разом із заявою від 07.01.2025, звертав увагу на те, що більшість діагностованих у нього захворювань виникли саме у період проходження військової служби та перебування у районах ведення бойових дій, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, що фактично є виконання безпосередніх обов`язків військової служби по захисту Батьківщини.
Так, за змістом підпункту "д" пункту 21.5 глави 25 розділу ІІ Положення №402 постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювань: "Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини" приймається за умови, якщо воно виникло під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України, або коли захворювання, яке виникло до цього, у зазначені періоди служби досягло такого розвитку, що призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби.
Своєю чергою, відповідно до підпункту "є" пункту 21.5 глави 25 розділу ІІ Положення №402 постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювань: "Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" - приймається за умови, якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, крім захворювань (поранень, контузій, каліцтв, травм), які виникли (одержані) в періоди служби, передбачені підпунктами «а», «ґ» цього пункту, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності".
Довідкою Військової частини НОМЕР_3 від 12.07.2024 вих.№597 підтверджено, що ОСОБА_1 , начальник групи секретного документування забезпечення служби охорони державної таємниці, у періоди з 10.12.2022 по 31.12.2022, з 17.01.2023 по 27.01.2023, з 25.02.2023 по 12.03.2023, з 08.05.2023 по 08.07.2023, з 13.07.2023 по 20.08.2023, з 06.09.2023 по 03.12.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України /а.с. 15/.
Водночас 17.06.2024 гарнізонною ВЛК позивач визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку /а.с. 117 - зі звороту/.
Наявною у матеріалах справи копією довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААД №121213 підтверджено, що позивачу з 20.08.2024 вперше встановлено другу групу інвалідності /а.с. 119/.
Матеріали справи не містять доказів, що до моменту призову на військову службу позивачу встановлювалась інвалідність.
Так само у військовому квитку серії НОМЕР_6 відсутні записи про те, що позивач під час призову у лютому 2022 року проходив ВЛК /а.с. 12/.
Запис про проходження ВЛК позивачем у військовому квитку зазначений за датою 18.05.1989, позивач визнаний придатним до військової служби.
Матеріали справи не містять доказів визнання позивачем обмежено придатним чи непридатним до військової служби до червня 2024 року.
У цьому контексті суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу на постанову від 10.02.2022 у справі №160/7153/20, у якій Верховний Суд наголосив, що перевірка правильності прийнятого військово-лікарською комісією рішення виключно за медичними показниками не входить до компетенції адміністративного суду.
Адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим частиною другою статті 2 КАС України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 12.02.2021 у справі №820/5570/16 від 12.06.2020 у справі №810/5009/18.
Дискреційні повноваження - це повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким. З огляду на положення статті 2 КАС України щодо компетенції адміністративного суду останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Отже, питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.
Верховний Суд у постанові від 26.02.2025 у справі №240/13173/22 зазначив, що розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити їх законність лише в межах дотримання процедури прийняття таких. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідності дослідження в контексті застосування норм матеріального права (пункт 80).
Поряд з цим, у силу пункту 9 частини першої статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій, експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб.
Отже, законодавець визначив, що, зокрема, військово-лікарська комісія під час ухвалення рішення про визначення причинного зв`язку захворювання діє як суб`єкт владних повноважень, а не як заклад охорони здоров`я.
Пунктом 7 частини першої статті 4 КАС України визначено, що суб`єктом владних повноважень є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
З аналізу наведених норм слідує, що відповідач повинен діяти відповідно до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу "заборонено все, крім дозволеного законом". Застосування такого принципу забезпечує введення владних функцій у законні рамки і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.
У силу приписів частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Суд зазначає, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.
Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Нормами статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Під час розгляду справи ЦВЛК будь-яких пояснень щодо підстав визначення причинного зв`язку захворювань позивача у формулюваннях, наведених у витягу з протоколу засідання від 13.03.2025 за №2025-0313-0940, суду не надала.
Водночас позивач на пропозицію ЦВЛК надавав військово-облікові та медичні документи щодо встановлених йому діагнозів, проходження лікування, обстежень тощо, тоді як матеріали справи не містять доказів, що такі документи були досліджені відповідачем та враховані під час ухвалення рішення, оформленого витягом з протоколу засідання військово-лікарської комісії ЦВЛК від 13.03.2025 за № 2025-0313-0940.
У Рішенні Конституційного Суду України від 18.12.2018 за №12-р/2018 наголошено, що припис частини п`ятої статті 17 Конституції України слід розуміти як такий, що покладає на державу обов`язок забезпечувати також соціальний захист громадян України - ветеранів війни, зокрема осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, та членів сімей осіб, які захищали Вітчизну, її незалежність, суверенітет та територіальну цілісність (абзац тринадцятий пункту 4 мотивувальної частини).
Верховний Суд у постанові від 15.11.2019 у справі №761/31180/16-а вказав, що поняття "військовий обов`язок" включає у себе поняття "захист Батьківщини" та "захист Вітчизни".
Суд також ураховує, що у силу абзацу дев`ятого пункту 2.1 глави 2 розділу I Положення №402 члени ВЛК діють на принципах верховенства права, законності, поваги та дотримання прав людини і громадянина, доброчесності, колегіальності, рівноправності членів комісії, вільного обговорення і вирішення питань, об`єктивності, неупередженості та обґрунтованості прийнятих рішень, висновків і пропозицій.
Одним із суттєвих елементів принципу верховенства права є принцип юридичної визначеності. Цей принцип має різні прояви. Зокрема, він є одним з визначальних принципів "доброго врядування" і "належної адміністрації" (встановлення процедури і її дотримання), частково співпадає з принципом законності (чіткість і передбачуваність закону, вимоги до "якості" закону).
Наприклад, у пунктах 70-71 рішення у справі "Рисовський проти України" (заява № 29979/04) Європейський Суд з прав людини, аналізуючи відповідність мотивування Конвенції, підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування", зазначивши, що цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), заява № 33202/96, пункт 120, "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), заява № 48939/99, пункт 128, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), № 21151/04, пункт 72, "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, пункту 51). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, пункт 74, "Тошкуца та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, пункт 37) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), пункт 128, та "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), пункт 119).
Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, пункт 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (там само). З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, пункт 58). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), пункту 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справах "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), пункт 58, "Ґаші проти Хорватії" (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, пункт 40, "Трґо проти Хорватії" (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, пункт 67). У контексті скасування помилково наданого права на майно принцип "належного урядування" може не лише покладати на державні органи обов`язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку (наприклад, рішення у справі "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), пункту 69), а й потребувати виплати відповідної компенсації чи іншого виду належного відшкодування колишньому добросовісному власникові (зазначені вище рішення у справах "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), пункт 53 та "Тошкуце та інші проти Румунії" Toscuta and Others v. Romania), пункт 38).
Відповідно до частини другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
За викладених обставин, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для захисту порушеного права позивача шляхом визнання протиправним та скасування рішення ЦВЛК, оформленого витягом з протоколу засідання військово-лікарської комісії ЦВЛК від 13.03.2025 за № 2025-0313-0940, а також зобов`язання відповідача повторно розглянути заяви ОСОБА_1 від 07.01.2025 та від 07.02.2025 з урахуванням правової оцінки, наданої у рішенні суду.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
З урахуванням приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 139, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.11.2025 у справі № 440/5515/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова	
Судді	   	В.Б. Русанова   А.О. Бегунц   	
Повний текст постанови складено 01.04.2026