Єдиний унікальний номер 205/389/26
Номер провадження 2-о/205/52/26

Справа № 205/389/26
Провадження № 2о/205/52/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2026 року м. Дніпро
Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі: головуючого судді Федотової В.М., за участю секретаря судового засідання Волошенко Д.С., розглянувши в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Базилєв Станіслав Петрович, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:
У січні 2026 року заявник звернувся до Новокодацького районного суду міста Дніпра із вищевказаною заявою.
В обґрунтування заяви посилався на те, що він, відповідно до договору дарування частини жилого будинку, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Базилєвим С.П. 11.10.2002 року за реєстровим номером 5043, отримав в дар 7/18 частин жилого будинку АДРЕСА_1 . Право власності зареєстровано ДМБТІ 04.11.2002 року, записано в реєстрову книгу № 624 за реєстровим номером 1400-476 р-5043. Однак, у вищезазначеному договорі була допущена у написанні прізвище заявника українською мовою, а саме: « ОСОБА_2 », замість правильного « ОСОБА_2 ». Допущена у правовстановлюючому документі помилка в написанні прізвища заявника унеможливлює реєстрацію права власності в електронному вигляді на належну йому частину будинку і розпорядитись нею. Рішенням державного реєстратора Калініченко Т.В. № 82535780 від 22.12.2025 року заявнику відмовлено у проведенні реєстраційних дій у зв`язку із розбіжністю між прізвищем заявника, зазначеним у договорі дарування та у його заяві.
Враховуючи викладене, заявник звертається до суду та просить встановити факт належності ОСОБА_1 договору дарування частини жилого будинку, а саме 7/18 частин жилого будинку АДРЕСА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Базилєвим С.П. 11.10.2002 року за реєстровим номером 5043.
Ухвалою судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 23.01.2026 року вказану заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.
Заявник ОСОБА_1 письмово просив розгляд справи проводити за його відсутності, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити.
Заінтересована особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Базилєв С.П. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Судом встановлено, що відповідно до договору дарування частини жилого будинку, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Базилєвим С.П. 11.10.2002 року за реєстровим номером 5043, ОСОБА_1 отримав в дар 7/18 частин жилого будинку АДРЕСА_1 . Право власності зареєстровано ДМБТІ 04.11.2002 року, записано в реєстрову книгу № 624 за реєстровим номером 1400-476 р-5043.
У зазначеному договорі дарування прізвище заявника зазначено як « ОСОБА_2 ».
Рішенням державного реєстратора Калініченко Т.В. № 82535780 від 22.12.2025 року заявнику ОСОБА_1 було відмовлено у проведенні реєстраційних дій з огляду на розбіжність між прізвищем заявника, зазначеним у договорі дарування та у його заяві.
Матеріалами справи підтверджено, що згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , заявник має такі анкетні дані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Також, згідно картки фізичної особи - платника податків, заявник має такі дані: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .
Як вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , заявник має такі анкетні дані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Положеннями ч. 3 ст. 294 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документів, відповідно до чинного законодавства.
Метою встановлення юридичного факту є реєстрація права власності в електронному вигляді і розпорядження належною заявнику частиною будинку.
Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України).
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Дослідивши надані заявником документи, суд вважає, що в даному випадку вищевказані розбіжності між написанням прізвища заявника у правовстановлюючих документах виникли у зв`язку з помилковим перекладом вказаних даних з російської мови на українську.
Допущена у договорі дарування частини жилого будинку помилка в написанні прізвища заявника унеможливлює реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
За таких обставин, розглядаючи вказану заяву в межах заявлених вимог, оцінюючи надані по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв`язку у сукупності, беручи до уваги вищевказані норми процесуального закону та зважаючи на те, що встановлення юридичного факту має для заявника юридичне значення, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню.
Положеннями п. 7 ст. 294 ЦПК України передбачено, що при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 12-13, 81, 263-266, 293-294, 315-316, 354 ЦПК України, суд, 

ВИРІШИВ:
Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ), заінтересована особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Базилєв Станіслав Петрович, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу – задовольнити.
Встановити факт належності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , договору дарування частини жилого будинку, посвідченого 11.10.2002 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Базилєвим Станіславом Петровичем за реєстровим номером 5043.
Судові витрати по справі покласти на заявника ОСОБА_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарг подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Федотова В.М.