МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Д. Ростовського, 35, смт Макарів, Київська область, 08001, тел/факс (04578)5-13-39, e-mail inbox@mk.ko.court.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2026 р. Справа №370/733/26 
Провадження № 2/370/409/26

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Косенко А.В., розглянувши у приміщенні суду в селищі Макарів Київської області, у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними матеріалами справу за позовом 
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до Макарівського районного суду Київської області із позовом до ОСОБА_2 (далі – відповідачка) про розірвання шлюбу, в якому вказав, що між ним та відповідачкою 09.10.2015 року укладено шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області, актовий запис №3. Від спільного шлюбу подружжя мають дочку – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач зазначив, що на протязі останніх півроку сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до втрати почуття любові, а також до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю та власне майбутнє, внаслідок чого між ними постійно виникали суперечки, свідком яких нерідко ставала їхня дитина, що не було для неї позитивним прикладом взаємовідносин батьків. Починаючи з вересня 2025 року ведення подружжям спільного господарства, сумісне проживання припинено, та за глибоким переконанням позивача, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. 
Тож, позивач просить суд: розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, зареєстрований 09.10.2015 року Виконавчим комітетом Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області, актовий запис №3. 
Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 26.03.2026 року позовну заяву ОСОБА_1 , після усунення недоліків за ухвалою суду від 16.03.2026 року (а.с.15), прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву (а.с.26).
Копію ухвали суду від 26.03.2026 року, яка була надіслана відповідачці на адресу реєстрації (а.с.27, 16), поштове відправлення остання отримала 07.04.2026 року, про що свідчить відмітка про отримання в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення №R067137345207 (а.с.31).
02.04.2026 року засобами поштового зв`язку від відповідачки ОСОБА_2 надійшла заява, в якій остання зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просила позов про розірвання шлюбу задовольнити (а.с.29).
Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що 09.10.2015 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , Виконавчим комітетом Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області зареєстровано шлюб, актовий запис №3; прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка « ОСОБА_5 » та дружини « ОСОБА_5 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 09.10.2015 року (а.с.24). 
У подружжя є спільна донька – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 02.03.2016 року (а.с.23).
Як вказав позивач, а відповідачка визнала, що на протязі останніх півроку сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до втрати почуття любові, а також до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю та власне майбутнє, внаслідок чого між ними постійно виникали суперечки, свідком яких нерідко ставала їхня дитина, що не було для неї позитивним прикладом взаємовідносин батьків. Починаючи з вересня 2025 року ведення подружжям спільного господарства, сумісне проживання припинено, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. 
Між сторонами склались правовідносини, які регулюються СК України.
Так, статтями 104, 110, 112 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей.
Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.
Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.
Частина 3 статті 105 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.
За частиною 2 статті 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.
Відповідно до статті 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання».
Шлюб – це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.
Така правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 11.06.2019 року у справі №605/434/18, а висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Приймаючи визнання відповідачкою позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох з подружжя.
Щодо розподілу судових витрат. Згідно із ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову – на відповідача.
Поряд з цим, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Враховуючи наведене та відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 665,60 грн, слід стягнути з відповідачки на користь позивача. При цьому решту 665,60 грн, згідно із ст. 142 ЦПК України слід повернути позивачу з бюджету, оскільки відповідачка визнала позов.
Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 5, 76-81, 83, 95, 141, 142, 247, 265, 354-355 ЦПК України суд,
у х в а л и в :
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу – задовольнити.
Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 09.10.2015 року Виконавчим комітетом Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області, актовий запис №3.
Стягнути із ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , понесені ним судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 665,60 грн.
Повернути з Державного бюджету України ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 – 665,60 грн судового збору.
Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати складання повного його тексту.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України.
Повний текст рішення складено та підписано 20.04.2026 року.

Реквізити учасників справи:
ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ;
ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя   А.В. Косенко