Красилівський районний суд Хмельницької області    

Справа № 677/532/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.04.2026        м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області
в складі головуючого судді Федишина І.В.,
за участю секретаря судового засідання Панасюк Д.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження в справі, 

ВСТАНОВИВ:

27.03.2026 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Драпчук С.М. звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив скасувати постанову № 3592 від 17.02.2026 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 17.02.2026 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 було винесено постанову № 3592, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17000 гривень. У постанові зазначено, що «громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебував у розшуку в зв`язку з тим, що не прибув 16.01.2026 на 0,375 год до ІНФОРМАЦІЯ_2 по повістці № 0, направленій Укрпоштою, яку не отримав, повістка повернулася, що підтверджується відомостями про повістку, причин неявки не повідомив, чим порушив вимоги абз. 3 п. 10 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», абз. ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», підп. 2 п. 1 додатку 1 Правил війського обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», визначених Постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022 «Про затвердження порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів». Про існування вказаної постанови ОСОБА_1 дізнався 21.03.2026 і в той же день отримав її копію. Вважає, що постанова № 3592 від 17.02.2026 є незаконною та підлягає скасуванню в зв`язку з тим, що є необґрунтованою, протиправною, винесена з порушенням особистих прав та чинного законодавства України, оскільки не з`ясовано всі обставин справи, а саме те, що повістку про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 16.01.2026 о 09.00 год. він не отримував. Позивач добросовісно ставиться до виконання свого військового обов`язку та дотримується правил військового обліку. Станом на день складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вже мав діючу відстрочку за п. 2 ч. 3 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (призову на військову службу під час мобілізації на особливий період не підлягають мобілізації педагогічні працівники закладів загальної освіти, за умови що вони працюють у закладах загальної середньої освіти за основним місцем роботи не менше як на 0,75 ставки). Тобто жодних претензій правового характеру (в тому числі з порушенням правил військового обліку) в комісії з надання відстрочок ІНФОРМАЦІЯ_2 на день надання відстрочки ОСОБА_1 не було. Відповідно до витягу з «Резерв+» від 21.03.2026 зазначена відстрочка діє до 31.08.2026, тому жодного порушення правил військового обліку цей витяг не містить. Персональні дані ОСОБА_1 уточнені вчасно, ВЛК пройдена 29.01.2025. З огляду на вказане незрозуміло, з якою метою надсилалася повістка про виклик ОСОБА_1 , якщо вона взагалі надсилалася. 
Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник подав заяву про розгляд справи за його та позивача відсутності.
Представник відповідача, належно повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав та про причини неявки суд не повідомив.
В силу чч. 1, 3, 9 ст. 205 КАС України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті; якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи в разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися в судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу в письмовому провадженні в разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу в письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з постановою № 3592 ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 3 п. 10 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», абз. ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», підп. 2 п. 1 додатку 1 Правил війського обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», визначених Постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022 року «Про затвердження порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а саме не прибув 16.01.2026 на 0,375 год. до ІНФОРМАЦІЯ_2 по повістці № 0 направленій Укрпоштою, яку не отримав, повістка повернулася, що підтверджується відомостями про повістку. Скоїв правопорушення під час дії особливого періоду.
В зв`язку з чим уповноважена особа оператор відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 старший солдат ОСОБА_3 склав протокол № 94 стосовно позивача про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та повідомив про розгляд справи 18.02.2025 о 10:00 год.
З протоколом № 94 про адміністративне правопорушення від 04.02.2026 ОСОБА_1 ознайомився, написав до нього пояснення та зауваження, в яких указав, що не погоджується з твердженням, що він був належним чином оповіщений. Повістку не отримував.
У час, місце та дату, зазначені в протоколі № 94 від 04.02.2025, позивач прибув для розгляду справи, однак розгляд справи його справи не проводився, а один із службовців ТЦК повідомив йому, що тут буде штраф і щоб він чекав постанову в Красилові.
За результатами розгляду протоколу № 94 т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковник ОСОБА_2 17.02.2026 виніс постанову № 3592, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.
Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (у т.ч. передбачені стст. 210, 210-1 КУпАП).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Як встановлено статтею 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 статті 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а частиною 3 цієї статті за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.
Відповідно до положень Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 в зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року воєнний стан. В подальшому його дія продовжувалася і останнім Указом Президента України № 40/2026 від 12.01.2026, затвердженим Законом України Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.01.2026 продовжено строк дії воєнного стану в Україні 05 год. 30 хв. 03.02.2026 строком на 90 діб, - до 03.05.2026.
Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки в строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки в строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування в резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику в сфері цивільного захисту.
В разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися в зазначені в ній місце та строк.
Відповідно до п. 2 ч. 1 дод. 2 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затверджених Постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022 «Про затвердження порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.
Пунктом 23 постанови Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 «Про затвердження порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період»(надалі - Постанова № 560), яка набрала чинності 18.05.2024, встановлено, що виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки.
Відповідно до п. 27 Постанови № 560 під час мобілізації громадяни викликаються з метою взяття на військовий облік, проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби.
Згідно п. 34 Постанови № 560 у разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних. У разі неуточнення протягом 60 днів резервістом або військовозобов`язаним своєї адреси місця проживання повістка може надсилатися на його адресу зареєстрованого/задекларованого місця проживання.
В разі неприбуття в строк, визначений у повістці, громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ), повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного в повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ) або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів (п. 24 Постанови № 560).
Згідно пункту 23 Постанови № 560 поважними причинами неприбуття громадянина в строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форми власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).
Згідно вимог п. 41 Постанови № 560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ в разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку є:
- день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;
- день проставлення в поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;
- день проставлення в поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Згідно п. 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 15 березня 2009 року, рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). В разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК».
Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.
Відповідно до ст 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, подавати заяви; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, а також про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-9 цього Кодексу.
Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В спірному випадку для з`ясування факту того, чи повідомлений належним чином позивач про виклик його за повісткою, необхідно дослідити дотримання відповідачем - ТЦК та СП, порядку направлення повістки та дотримання умов її вручення засобами поштового зв`язку.
В матеріалах справи відсутні відомості щодо дати спроби вручення листа з відміткою «Повістка ТЦК» позивачу, що позбавляє суд можливості перевірити дотримання посадовою особою АТ «Укрпошта» триденного строку очікування адресата, передбаченого п. 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, для повернення рекомендованого листа відправнику з відміткою «адресат відсутній за зазначеною адресою».
Відомостей про дату повідомлення ОСОБА_1 про надходження рекомендованого листа, інформації про дотримання триденного терміну очікування після такого повідомлення, що є обов`язковою умовою для повернення відправлення з відміткою «Повістка ТЦК», матеріали справи також не містять.
В контексті даної справи суд зауважує на істотності розміру штрафу, тому на ТЦК та СП покладається вимога пересвідчитись у належному сповіщені особи про необхідність прибути за викликом. Підставою для накладення адміністративного стягнення може бути визнана виключно умисна поведінка, направлена на ухилення від обов`язку прибути по повістці. Відсутність доказів обізнаності особи про існування повістки, за умови її добросовісної поведінки, не може бути підставою для накладення адміністративного стягнення.
Доводи позивача про відсутність обізнаності про обов`язок з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 по повістці належними, достатніми та допустимими доказами в ході судового розгляду відповідачем не спростовано.
Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, а тому за відсутності належних та допустимих доказів належного оповіщення ОСОБА_1 про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд приходить до висновку про недоведеність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а тому позов підлягає задоволенню.
Крім того, згідно протоколу № 94 ОСОБА_1 викликано для розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності на 10 год. 18.02.2026, а розгляд його справи проведено та постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП винесено на день раніше, 17.02.2026, що є порушенням його права на захист та підставою для безумовного скасування зазначеної постанови, як незаконної, винесеної в порушення вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка не повідомлена про день, час та місце розгляду справи.
Відповідно до ст. 284 КАС України по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:
1) про накладення адміністративного стягнення;
2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;
3) про закриття справи.
Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, оскаржувану постанову слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.
В силу ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
Отже, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 1331,50 грн за подання позовної заяви.
Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 7140 грн. суд зазначає наступне.
Статтею 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує : 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Склад та обсяг судових витрат визначено в ч. 3 ст. 134 КАС України, згідно якої для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 5 ст. 134 КАС України).
На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу до суду надано договір про надання правничої допомоги від 24.03.2026, детальний опис робіт (надання послуг) № 12 від 27.03.2026, заявку № 12 на виконання доручення до Договору № б/н від 24.03.2026, рахунок на оплату № 12 – 2026 від 27.03.2026 на суму 7140 грн., ордер на надання правничої допомоги б/н від 24.03.2026.
Враховуючи, що розмір судових витрат позивача підтверджений належними доказами, а відповідач не оспорив розміру понесених позивачем судових витрат, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені витрати на правничу допомогу в сумі 7140 грн., яка є співмірною до наданих послуг.
Керуючись стст. 9, 33, 210-1, 245, 247, 251, 268, 283, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», пп. 22, 27, 34, 41, постанови Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 «Про затвердження порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», стст. 2, 3, 5, 9, 12, 19, 20, 22, 25-27, 77, 79, 132, 143, 241-246, 255, 286, 292-297 КАС України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження в справі задовольнити.
Постанову т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 № 3592 від 17.02.2026 в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень скасувати в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, провадження в справі закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 50 копійок та витрати на правничу допомогу в розмірі 7140 (сім тисяч сто сорок) гривень, а всього 8471 (вісім тисяч чотириста сімдесят одна) гривня 50 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_4 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 .  

Суддя	  	І.  В.  Федишин