?
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 квітня 2026 року 
м. Київ
cправа № 922/3178/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є. В. - головуючого, Мачульського Г. М., Рогач Л. І.,
секретаря судового засідання - Кондратюк Л. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Підприємства об`єднання громадян "Ремсервісплюс" громадської організації "Харківське обласне об`єднання осіб з інвалідністю "Слов`янська єдність" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 21.01.2026 (колегія суддів: Плахов О. В., Тихий П. В., Шутенко І. А.) у справі 
за позовом Підприємства об`єднання громадян "Ремсервісплюс" громадської організації "Харківське обласне об`єднання осіб з інвалідністю "Слов`янська єдність" до Головного управління Державної податкової служби України у Харківській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області, про стягнення 11 963,25 грн,
за участю представника позивача - Баранова Д. М., 
ВСТАНОВИВ: 
Короткий зміст позовних вимог 
1. Підприємство об`єднання громадян "Ремсервісплюс" громадської організації "Харківське обласне об`єднання осіб з інвалідністю "Слов`янська єдність" (далі - ПОГ "Ремсервісплюс") звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Головного управління Державної податкової служби України у Харківській області (далі - ГУ ДПС України у Харківській області), в якому просило суд стягнути з відповідача на свою користь за рахунок коштів державного бюджету відшкодування шкоди на суму 6500,00 грн, 780,00 грн - 3 % річних та 4683,25 грн - інфляційних втрат. 
2. На обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що останньому було завдано шкоди шляхом несвоєчасного внесення відповідачем даних до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та порушення строків повернення сум бюджетного відшкодування, з посиланням на пункт 2.2 статті 128 Податкового кодексу України (далі - ПК України). Факт протиправності щодо несвоєчасного внесення та неповернення суми бюджетного відшкодування підтверджується рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.10.2021 у справі № 520/10676/21.
Фактичні обставини справи, встановлені судами 
3. Судами встановлено, що ПОГ "Ремсервісплюс" подало податкову декларацію з податку на додану вартість (далі - ПДВ) за жовтень 2020 року, в якій заявило про суму відшкодування ПДВ у розмірі 99 625,00 грн.
4. ГУ ДПС України у Харківській області вказана декларація була прийнята 19.11.2020 за № 9305210226.
5. Подана заява в автоматичному режимі вноситься до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ. 
6. Відповідно до пункту 200.10 статті 200 ПК України для узгодження суми, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, проводиться камеральна перевірка даних податкової декларації, за результатами якої і відбувається узгодження заявленої платником податків до відшкодування суми.
7. Строк проведення такої перевірки становить 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку подання декларації.
8. Отже, останній день граничного строку подання декларації за жовтень 2020 року припадав на 21.12.2021.
9. У силу приписів підпункту 78.1.8 статті 78 ПК України якщо платником подано декларацію з від`ємним значенням з ПДВ на суму більше 100 тис. грн, здійснюється документальна позапланова перевірка, строк проведення якої становить 60 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку подання декларації.
10. ГУ ДПС України у Харківській області було здійснено документальну позапланову виїзну перевірку з 18.12.2020 по 24.12.2020.
11. Після узгодження суми, яка підлягає відшкодуванню, інформація про це вноситься до Реєстру. Наступного операційного дня після відображення в Реєстрі узгоджена сума стає доступною казначейству, а протягом наступних 5 операційних днів повинна бути перерахована казначейством.
12. Таким чином, на думку позивача, заявлена сума бюджетного відшкодування мала бути виплачена позивачу в термін не пізніше 68 календарних днів граничного строку подання декларації, тобто 27.01.2021. 
13. Проте, як стверджував позивач, відповідачем за результатами документальної позапланової виїзної перевірки було складено акт від 28.12.2020 № 6983/20-40-07-07-09/39858356, яким на підставі висновків, викладених в акті перевірки, протиправно скасовано заявлену суму відшкодування та складено податкове повідомлення-рішення від 20.04.2021 № 00055120707, яким встановлено завищення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 99 625,00 грн за жовтень 2020 року й нараховано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 9962,50 грн.
14. ПОГ "Ремсервісплюс", не погодившись із таким рішенням відповідача, звернулося за захистом своїх прав до Харківського окружного адміністративного суду. 
15. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.10.2021 у справі № 520/9328/21, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2022, вказане податкове повідомлення-рішення скасовано.
16. Проте відшкодування заявленої суми ПДВ за жовтень 2020 року позивачу здійснено не було.
17. Позивач, посилаючись на завдання йому шкоди діями відповідача щодо несвоєчасного внесення даних до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ та порушення строків повернення сум бюджетного відшкодування, звернувся до суду із цим позовом про стягнення з відповідача за рахунок коштів державного бюджету шкоди, 3 % річних та інфляційних втрат. 
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
18. 21.11.2025 Господарський суд Харківської області ухвалив рішення про задоволення позову.
19. Рішення суду мотивоване тим, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.10.2021 у справі № 520/9328/21, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2022, було встановлено протиправність дій відповідача щодо несвоєчасного внесення відповідачем даних до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ та порушення строків повернення сум бюджетного відшкодування.
20. Отже, вимога позивача про відшкодування шкоди у фіксованому розмірі 6500,00 грн, що визначена спеціальним законом, підлягає задоволенню, оскільки вона доведена матеріалами справи та не спростована належними і допустимими доказами з боку відповідача. 
21. Крім того, перевіривши розрахунок позивача щодо нарахування сум 3 % річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку про його відповідність нормам чинного законодавства та, відповідно, про обґрунтованість позовних вимог у відповідній частині.
22. 21.01.2026 Східний апеляційний господарський суд ухвалив постанову, якою скасував рішення Господарського суду Харківської області від 21.11.2025 та закрив провадження у справі. При цьому на виконання вимог частини другої статті 231 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд апеляційної інстанції роз`яснив позивачу, що спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
23. Закриваючи провадження у справі, апеляційний суд виходив із того, що сума, визначена позивачем як шкода, за характером, змістом та підставами виникнення виникла з грошових зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), а не з господарсько-правових зобов`язань, які не можуть регулюватися нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), оскільки унормовані спеціальними положеннями податкового законодавства. Визначені позивачем підстави заявленого позову, такі як протиправність дій податкового органу у вигляді несвоєчасного внесення відповідачем даних до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ та порушення строків повернення сум бюджетного відшкодування, свідчать про те, що позовні вимоги випливають із відносин публічно-правового характеру. А тому цей спір є публічно-правовим та, відповідно, належить до юрисдикції адміністративних судів.
Короткий зміст касаційної скарги 
24. ПОГ "Ремсервісплюс" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та направити справу до Східного апеляційного господарського суду для продовження розгляду.
25. Підставою касаційного оскарження ПОГ "Ремсервісплюс" визначив пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України, наполягаючи на ухваленні апеляційним судом постанови без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.02.2019 у справі № 405/4179/18, щодо віднесення справ про відшкодування шкоди, заподіяної протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, до цивільної або господарської юрисдикції залежно від суб`єктного складу сторін спору. 
Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу
26. Відзивів на касаційну скаргу від інших учасників справи не надійшло, що відповідно до частини третьої статті 295 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного судового рішення.
Позиція Верховного Суду
27. Згідно з частиною першою статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
28. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).
29. Відповідно до частин першої, другої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.
30. Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, внаслідок заподіяння шкоди суб`єкту або суб`єктом господарювання (стаття 174 ГК України).
31. Частиною першою статті 1173 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.
32. Предметом позову у цій справі є відшкодування шкоди, завданої позивачеві протиправною бездіяльністю податкового органу, яка мала місце під час здійснення відповідачем владних повноважень, а саме: несвоєчасне внесення відповідачем даних до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ та порушення строків повернення сум бюджетного відшкодування. 
33. Згідно з пунктом 114.2 статті 114 ПК України шкода, заподіяна протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю контролюючих органів, їх посадових (службових) осіб, що визнаються податковими правопорушеннями відповідно до цього Кодексу, відшкодовується в повному обсязі в порядку, передбаченому законодавством про відшкодування шкоди.
34. Особа, чиї права порушені, за наявності обставин, передбачених пунктом 128.2 статті 128 цього Кодексу, має право заявити вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю контролюючих органів, їх посадових (службових) осіб, у розмірі однієї мінімальної заробітної плати, встановленої станом на дату визнання таких рішень, дій чи бездіяльності незаконними, у порядку, передбаченому законодавством. У такому разі доведенню підлягає лише протиправність рішень, дій чи бездіяльності стосовно особи.
35. Згідно з частиною п`ятою статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної, зокрема, протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства. 
36. У цій справі позивач, заявляючи вимогу про відшкодування шкоди, заподіяної протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, не ставить позовної вимоги про вирішення публічно-правового спору. Тому відповідно до частини п`ятої статті 21 КАС України заявлені у позові вимоги мають вирішуватися за правилами цивільного чи господарського судочинства залежно від суб`єктного складу учасників спору. 
Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.02.2019 у справі № 405/4179/18, на яку посилається скаржник у касаційній скарзі. 
37. При цьому той факт, що розмір заявленої до відшкодування шкоди визначений нормою статті 128 ПК України, жодним чином не свідчить про публічно-правовий характер спору та його належність до адміністративної юрисдикції. Наявність у ПК України конкретного розміру шкоди, завданої суб`єктом владних повноважень, лише звільняє позивача від обов`язку доводити точний розмір збитків. Тобто у разі пред`явлення позову про відшкодування шкоди у розмірі однієї мінімальної заробітної плати - розмір шкоди презюмується та не підлягає додатковому доведенню. 
38. За наведеного висновки апеляційного суду про те, що заявлена у справі вимога про стягнення шкоди за своєю суттю є вимогою про вирішення публічно-правового спору щодо компенсації відповідної суми позивачу, а справа має розглядатися за правилами адміністративного судочинства - Суд вважає необґрунтованими та такими, що не відповідають нормам процесуального права і вищенаведеним висновкам Верховного Суду.
39. Відповідно до частини першої статті 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього кодексу.
40. До таких осіб згідно з частиною першою статті 4 ГПК України належать: юридичні особи, фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.
41. У справі, що розглядається, сторонами спору є ПОГ "Ремсервісплюс", ГУ ДПС України у Харківській області, Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області, а тому за суб`єктним критерієм згідно з частиною першою статті 4 ГПК України спір належить до юрисдикції господарського суду (близького за змістом висновку Велика Палата Верховного Суду дійшла у постанові від 15 березня 2018 року у справі № 461/1930/16-ц).
42. За таких обставин Суд визнає обґрунтованими доводи позивача щодо господарської юрисдикції спору та не погоджується з висновком суду апеляційної інстанцій про те, що ця справа має розглядатися за правилами адміністративного судочинства.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
43. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю і передати справу повністю для продовження розгляду. 
44. Згідно із частиною шостою статті 310 ГПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.
45. Тому колегія суддів дійшла висновку про задоволення касаційної скарги та скасування постанови апеляційної інстанції з направленням справи до апеляційного господарського суду для продовження розгляду.
Судові витрати 
46. Оскільки касаційна скарга підлягає задоволенню, а справа передачі для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, то з урахуванням положень статті 129 ГПК України розподіл судових витрат у справі (у цьому випадку судовий збір, сплачений за подання цієї касаційної скарги) має здійснити господарський суд, який прийматиме рішення по суті спору, зважаючи на загальні правила розподілу судових витрат. 
Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд 
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Підприємства об`єднання громадян "Ремсервісплюс" громадської організації "Харківське обласне об`єднання осіб з інвалідністю "Слов`янська єдність" задовольнити.
2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 21.01.2026 скасувати, а справу № 922/3178/25 направити до Східного апеляційного господарського суду для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та не підлягає оскарженню. 

Суддя Є. В. Краснов

Суддя Г. М. Мачульський

Суддя Л. І. Рогач