308/3910/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.04.2026           м. Ужгород
Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Чепка В.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », НОМЕР_1 прикордонний загін, ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
встановив:
01.03.2026 о 12 год 15 хв. ОСОБА_1 був виявлений та затриманий на відстані 200 метрів до державного кордону України прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» спільно з прикордонним оперативно-розшуковим відділом на напрямку 308 прикордонного знаку на околиці міста Ужгород, а саме під час спроби незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку, поза пунктами пропуску через державний кордон України, в пішому порядку, в складі групи осіб, під час дії правового режиму воєнного стану. Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги ст.9,12 Закону України «Про державний кордон України», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином. У матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 , в якій останній просив розглянути справу без його участі.
Таким чином, судом вжито заходів для повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про час і місце розгляду справи. Разом з тим, з боку вказаної особи, яка обізнана про складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення та про те, що розгляд такого здійснюється Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, не вжито заходів для явки до суду, не подано жодних заперечень проти протоколу, як і клопотань про перенесення розгляду справи.
У постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» зазначено, що недотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.
Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, була обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, мала можливість отримати судові повістки за номером телефону, проте не вживала заходів для явки до суду, її поведінка свідчить про свідоме затягування розгляду справи з метою уникнення притягнення до адміністративної відповідальності.
За таких обставин, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП суд вважає можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов наступного висновку.
Частиною 1ст. 204-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади. 
Частиною 2 ст. 204-1КУпАП передбачена відповідальність ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене частиною першою цієї статті.
Крім того, статтею 9 Закону України «Про державний кордон України» визначено порядок перетинання державного кордону України, який здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.
Згідно вимог ч.1 ст. 12 ЗУ «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.
Вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №001904Е від 01.03.2026, протоколом про адміністративне затримання від 01.03.2026, протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 01.03.2026; довідкою щодо результатів опитування затриманих 5-ти громадян України, рапортом інспектора прикордонної служби вищої категорії – начальника відділення повітряної розвідки та протидії безпілотним повітряним суднам відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) сержанта ОСОБА_2 , схемою виникнення обстановки на ділянці ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону 01.03.2026, фотоматеріалами, іншими матеріалами справи, які досліджуються в сукупності. 
З огляду на викладене, суддя дійшов висновку про наявність в діях громадянина України ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП - спроба перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України, вчинена групою осіб.
Згідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
З врахуванням даних про особу правопорушника у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого нею правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст. 23 КУпАП, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - ставка судового збору, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 40-1, 204-1, 221, 268, 277, 280, 284, 287-291 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя
постановив:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500,00 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , судовий збір на користь держави у розмірі 665,60 грн.
Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути винесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.
Роз`яснити, що відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області       В. В. Чепка