Справа № 357/1583/26
1-кп/357/597/26 
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.03.2026 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді –   ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження:
прокурора Білоцерківської окружної прокуратури – ОСОБА_3 ,
обвинуваченої – ОСОБА_4 ,
захисника – ОСОБА_5 , 
учасника кримінального провадження:
потерпілої – ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 8 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025111030002639 від 25.12.2025, за обвинуваченням 
ОСОБА_4 , яка народилась  ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Яблунівка Лохвицького р-ну Полтавської обл., громадянки України, одруженої, непрацевлаштованої, із середньою освітою, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, 
з укладеною 25.03.2026 між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 угодою про визнання винуватості,- 

У С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
25.12.2025 поліцейський взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП в Київській області ДПП капрал поліції ОСОБА_6 , поліцейський взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 ППП в місті Біла Церква та Білоцерківському районі БПП в м. Біла Церква УПП в Київській області ДПП сержант поліції ОСОБА_7 , будучи згідно з положеннями ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейськими та відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівниками правоохоронного органу, будучи у форменому одязі із знаками розрізнення, отримавши табельну вогнепальну зброю та спеціальні засоби, заступили на 12-годинну зміну патрулювання у складі екіпажу «Вулкан – 0104», відповідно до розстановки сил та засобів взводу №1 роти №2 батальйону №1 ППП в місті Біла Церква та Білоцерківському районі БПП в м. Біла Церква УПП в Київській області ДПП, затвердженої командиром батальйону № НОМЕР_1 ППП в місті Біла Церква та Білоцерківському районі БПП в м. Біла Церква УПП в Київській області ДПП та несли службу на службовому автомобілі марки «Рено Дастер» спеціальний номерний знак НОМЕР_2 на синьому фоні.
В подальшому, 25.12.2024 о 18 год. 36 хв. на службовий планшет надійшов виклик «Домашнэ насильство». В подальшому, прибувши о 18 год. 42 хв. за адресою: АДРЕСА_2 працівники поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вийшли із службового авто та перебуваючи між 4 і 5 поверхом буд. АДРЕСА_2 між ними та ОСОБА_8 розпочалась словесна суперечка, в ході якої ОСОБА_8 почав висловлюватися нецензурною лайкою, поводити себе агресивно в бік працівників поліції та намагався нанести тілесні ушкодження одному з них. В свою чергу, працівники поліції з метою припинення протиправних дій відносно себе з боку ОСОБА_8 , який продовжував протиправні дії, повідомили останньому, що його буде затримано та почали проводити затримання.
В цей час, ОСОБА_4 , помітивши те, що її сина – ОСОБА_8 затримують, підбігла до працівників поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та почала заважати проведенню затримання ОСОБА_8 , при цьому поводила себе агресивно тримаючи працівників поліції за формений одяг та відштовхувала руками, сварилися нецензурною лайкою в бік останніх. 
Після чого, 25.12.2025 о 18 год. 45 хв. у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень працівнику поліції ОСОБА_6 , яка виконувала свої службові обов`язки. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи у безпосередній близькості до працівника поліції ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, з метою заподіяння тілесних ушкоджень працівнику поліції ОСОБА_6 , при виконанні нею службових обов`язків, наблизилась до останньої та нанесла не менше одного удару долонею правої руки в область лівої скроні голови, не менше одного удару кулаком правої руки в область лівої скроні голови, після чого взяла за волосся ОСОБА_6 та нанесла не менше одного удару головою об підлогу, спричинивши при цьому потерпілій тілесні ушкодження у вигляді: струсу головного мозку, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. 
Таким чином, суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_4 за ч.2 ст.345 КК України за кваліфікуючими ознаками, а саме як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
ІІ. Відомості про укладення угоди сторонами кримінального провадження та позиції сторін щодо можливості її затвердження.
25.03.2026 між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, яку подано у судовому засіданні, також до матеріалів провадження долучено письмову заяву-згоду потерпілої ОСОБА_6 .
У судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладені даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, просив призначити обвинуваченій покарання, визначене угодою сторін кримінального провадження.
Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні не заперечувала проти затвердження угоди про визнання винуватості.
У судовому засіданні обвинувачена беззастережно визнала себе винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, зазначила, що розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до неї буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягала на затвердженні угоди. 
Захисник обвинуваченої просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити покарання, визначене в угоді, підтримавши позицію обвинуваченої.
ІІІ. Мотиви суду щодо затвердження угоди про визнання винуватості та призначення покарання.
Частиною 3 ст. 474 КПК України передбачено, що якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
Згідно з ч. 4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Відповідно до п.п.1-6 ч.7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.
У зв`язку з наведеним, суд має підстави розглянути дане провадження відповідно до положень ст. 471, 474 КПК України.
Так, згідно з умовами угоди про визнання винуватості обвинувачена зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі пред`явленого обвинувачення у судовому провадженні. 
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди, ОСОБА_4 можливо призначити покарання за ч.2 ст.345 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Суд, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дійшов висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винною, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч.2 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України. Також судом встановлено, що потерпілою надано прокурору письмову заяву-згоду на укладення угоди про визнання винуватості, що узгоджується із вимогами ч.4 ст.469 КПК України.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
При призначенні покарання обвинуваченій, суд у відповідності до ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачена ОСОБА_4 вчинила умисне кримінальне правопорушення проти авторитету органів державної влади, має постійне місце проживання, характеристика за місцем проживання відсутня, одружена, має на утриманні малолітнього сина – ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацевлаштована, раніше не судима. Згідно з довідкою КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 4» від 30.12.2025 № 1872 обвинувачена медичну допомогу у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не отримує. 
Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченої, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Оскільки умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, дії обвинуваченої вірно кваліфіковані за ч.2 ст.345 КК України, а саме як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, що згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, враховуючи данні про особу винного, його ставлення до вчиненого, позицію потерпілої та її письмову згоду щодо укладення угоди, приймаючи до уваги наявність пом`якшуючої та обтяжуючої покарання обставин, відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у даному кримінальному провадженні, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди, і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.345 КК України зі звільненням її на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням та покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки суд вважає, що призначення такого покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченої, які створять у неї готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Згідно з положеннями ч.2 ст.75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді, зокрема й позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.
IV. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.12.2025 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 26.02.2026. З огляду на викладене, суд вважає необхідним до призначеного покарання зарахувати ОСОБА_4 строк цілодобового домашнього арешту з 27.12.2025 по 26.02.2026 за правилами ч.7 ст.72 КК України. 
Витрати на залучення експерта відсутні.
Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно з вимогами ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлено.
На підставі викладеного та керуючись ст.345 КК України, ст.ст.314, 374-376, 469, 472-475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 25.03.2026 у кримінальному провадженні №12025111030002639 від 25.12.2025про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 . 
Визнати  ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, та призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України  ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком 1 (один) рік. 
Згідно зі с. 76 КК України покласти на  ОСОБА_4 обов`язки, що передбачені пп. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Згідно з ч.1 ст.165 КВК України іспитовий строк  ОСОБА_4 обчислювати з моменту ухвалення вироку, тобто з 25.03.2026.
Нагляд за  ОСОБА_4 доручити уповноваженому органу з питань пробації за місцем мешкання засудженої.
Речові докази:
?волосся чорного кольору, яке поміщено до спеціального пакету № NPU6088415, який відповідно до постанови про визнання та приєднання до матеріалів провадження речових доказів від 26.12.2025, квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 15 від 19.01.2026 зберігається у кімнаті зберігання Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області – знищити.
На підставі ч.7 ст.72 КК України зарахувати  ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк цілодобового домашнього арешту з 27.12.2025 по 26.02.2026, виходячи з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку:
- обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя:  ОСОБА_1