Справа № 502/52/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2026 року м. Кілія
Кілійський районний суд Одеської області в складі:
головуючого - судді Березнікова О.В.,
за участю секретаря судового засідання – Нанєвої А.В.,
розглянувши в судовому засіданні в приміщенні Кілійського районного суду цивільну справу за позовом виконавчого комітету Кілійської міської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, 
В С Т А Н О В И В :
Виконавчий комітет Кілійської міської ради звернувся до суду в інтересах дитини : ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 та стягнення аліментів на утримання дитини.
В позові послалися на те, що відповідає є матір`ю малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з 15 березня 2023 року перебуває на профілактичному обліку Служби у справах дітей Кілійської міської ради, як дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах у зв`язку з тим, що мати неналежним чином виконує батьківські обов`язки, а батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває у місцях позбавлення волі.
Також вказано, що відповідач не проживає за місцем реєстрації, часто змінює місце проживання, для дитини не створила умови для розвитку і проживання. З метою недопущення виведення дитини з сім`ї, з відповідачем проводились профілактичні бесіди, під час яких наголошувалось на необхідності належного виконання батьківських обов`язків, створення умов для проживання та розвитку дитини. Виконання батьківських обов`язків заслуховувалось 17.10.2024 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Кілійської міської ради, але відношення до виконання батьківських обов`язків у громадянки ОСОБА_1 не змінилось. Тривалий час, дитина проживає з бабусею, яка взяла на себе відповідальність за життя та здоров`я свого онука. 
На підставі вищевикладеного, представник позивача, просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно дитини та стягнути з неї аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 1281,50 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму, передбаченого на дитину відповідного віку.
Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідачка ОСОБА_1 з невідомих суду причин в судові засідання не з`являлась, про час, місце та дату судового засідання сповіщалась належним чином, відзиву на позов не подала.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється..
Суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 13.11.2020 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками записані ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , актовий запис № 313 від 13.11.2020 року.
Відповідно до повідомлення Кілійського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області за вих. № 126/24.11-19 від 23.01.2025 року вбачається, що в актовому записі про народження № 313 від 13.11.2020 року, відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про батька дитини, внесені відповідно до ст. 126 Сімейного кодексу України (спільна заява батьків про визнання батьківства від 13.11.2020 року).
Згідно повідомлення Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» Кілійської міської ради за вих. № 01/11-802 від 01.09.2025 року вбачається, що станом на 01.09.2025 року ОСОБА_1 , не є отримувачем соціальних послуг, які надає комунальна установа «Центр надання соціальних послуг» Кілійської міської ради.
Відповідно до довідки про стан здоров`я, виданої Комунальним некомерційним підприємством «Кілійський центр первинної медико – санітарної допомоги» Кілійської міської ради Шевченківська амбулаторія загальної медицини від 03.09.2025 року вбачається, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Останній огляд сімейним лікарем – 30.08.2025 року. На «Д» обліку перебуває. Діагноз: вроджена вада серця ДМЖП, потребує обстеження дитячого кардіохірурга ОДКБ. Знаходиться дитина під опікою бабусі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Мати у вихованні дитини участі не приймає, батько знаходиться під арештом.
Згідно повідомлення Комунального некомерційного підприємства «Кілійська багатопрофільна лікарня» Кілійської міської ради за вих. № 999 від 01ю09ю2025 року вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на обліку у лікаря – нарколога та лікаря – психіатра консультаційно – діагностичного поліклінічного відділення КНП «Кілійська багатопрофільна лікарня» не перебуває.
Відповідно до акту обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 вбачається, що за адресою місця реєстрації ОСОБА_5 , умови проживання – задовільні, в будинку чисто, кімнати мебльовані, створені умови для проживання дитини.
Згідно протоколу бесіди від 17.09.2025 року, вбачається, що під час бесіди з ОСОБА_5 повідомила, що матір малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 – ОСОБА_1 , з дитиною не спілкується, участі у вихованні не приймає, фінансово не забезпечує свого сина. На даний час перебування ОСОБА_1 невідоме.
Згідно наданого висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Кілійської міської ради від 25.11.2025 № 435 «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » зазначено наступне, що позбавлення батьківських прав проводиться в інтересах малолітньої дитини, виконавчий комітет Кілійської міської ради як орган опіки та піклування, вважає доцільним позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 батьківських прав відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє в Україні з 27 вересня 1991 року вказано: «Держави-учасники зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». 
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402 зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. 
Згідно статті 12 вищезазначеного Закону вказано, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. 
Відповідно до ст.ст.150, 164, 166 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; є хронічними алкоголіками або наркоманами; 
Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. 
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов`язки, та є способом захисту прав та інтересів дитини, а тому питання про застосування такого заходу впливу до батьків нерозривно пов`язане з питанням захисту прав та інтересів дитини. 
У постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20) зазначено, що "ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків".
У своїй постанові від 29 вересня 2021 року у справі № 459/3411/18 Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав).
Судом встановлено, що ОСОБА_1 не виконує свої батьківські обов`язки щодо своєї дитини, не намагається створити дитині належні умови для його життя та виховання, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, належного харчування та медичного догляду.
За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову.
Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, обов`язок утримувати дитину лежить на батьках.
Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з ким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.184 СК України).
Відповідно до вимог частини третьої статті 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
В позові виконавчий комітет просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1281, 50 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму, передбаченого на дитину відповідного віку.
Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позивач при подачі позову був звільнений від сплати судового збору на підставі закону, виходячи із кількості і характеру заявлених позовних вимог, з відповідачів в дохід держави слід стягнути 3328,00 гривень судового збору.
На підставі ст.ст.150, 164, 166, 184 СК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 224 - 233 ЦПК України, суд - 
УХВАЛИВ:
Позов виконавчого комітету Кілійської міської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.
Позбавити батьківських прав громадянку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Передати дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконавчому комітету Кілійської міської ради як органу опіки та піклування для вирішення їх подальшої долі.
Зобов`язати виконавчий комітет Кілійської міської ради відкрити у відділенні Державного ощадного банку України особисті рахунки малолітньої дитини: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у місячний строк з дня набрання законної сили цим рішенням для перерахування аліментів.
Стягнути з громадянки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на утримання дитини: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в твердій грошовій сумі 1281, 50 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму, на його особовий  рахунок, починаючи з дня подання позову – 12.01.2026 року до досягнення дитиною віку повнолітня, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_6 . 
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь держави 3328,00 грн. судового збору.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Заочне рішення може бути переглянуте Кілійським районним судом Одеської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В. Березніков