ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
17.03.2026	Справа № 910/7198/25	
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., за участю секретаря судового засідання Григоряка М.С., розглянув господарську справу
за позовом Дарницької окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради
до Приватного підприємства "Житлобудінвест-груп" 
треті особи: 1. Приватне підприємство "Прогрес-Інфо-В"
2. Державне підприємство "Адміністрація річкових портів", 
3. Приватне акціонерне товариство "Київський річковий порт"
про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою водного фонду, скасування державної реєстрації, звільнення земельної ділянки 

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Дарницька окружна прокуратура міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради звернулась до Господарського суду міста Києва із позовом до Приватного підприємства "ЖИТЛОБУДІНВЕСТ-ГРУП" з вимогою про усунення перешкод власнику - територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою водного фонду площею 0,4275 га по вул. Садовій 1-Д у Дарницькому районі міста Києва кадастровий номер 8000000000:90:907:0017, а саме:
- скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Бродюк Ірини Юріївни від 31.10.2014 № 16882125 та здійснену на його підставі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстрацію права власності Приватного підприємства "ЖИТЛОБУДІНВЕСТ-ГРУП" на нежитлові приміщення по вул. Садовій1-Д у Дарницькому районі міста Києва, загальною площею 418 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 3540680000, з одночасним припиненням права власності Приватного підприємства "ЖИТЛОБУДІНВЕСТ-ГРУП" на нього (із закриттям розділу);
- визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності, яке видане державним реєстратором Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Бродюк Іриною Юріївною від 31.10.2014 індексний номер 28865643 серія СТА№ 347813, що посвідчує право власності Приватного підприємства "ЖИТЛОБУДІНВЕСТ-ГРУП" на нежитлові приміщення по вул. Садовій 1-Д у Дарницькому районі міста Києва, загальною площею 418 кв.м.;
- зобов`язати Приватне підприємство "ЖИТЛОБУДІНВЕСТ-ГРУП" повернути територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради земельну ділянку площею 0,4275 га по вул. Садовій 1-Д у Дарницькому районі міста Києва, кадастровий номер 8000000000:90:907:0017, з приведенням її у придатний для використання стан шляхом звільнення за власний рахунок від розташованого на ній майна, у тому числі нежитлових приміщень та паркану;
- скасувати державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:90:907:0017 площею 0,4275 га, що розташована по вул. Садовій 1-Д у Дарницькому районі міста Києва.
В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначив, що за відсутності правовстановлюючих документів на нерухоме майно, загальною площею 417,8 кв.м по вул. Садова, 1-Д у Дарницькому районі міста Києва ПП «ПРОГРЕС-ІНФО-В» 30.07.2014 відчужило об`єкти нерухомого майна на користь ПП «ЖИТЛОБУДІНВЕСТ-ГРУП», що засвідчується договорами купівлі-продажу №№ 923, 925. Відтак, набуття ПП «ПРОГРЕС-ІНФО-В» прав власності на нерухоме майно площею 417,8 кв.м та його відчуження ПП «ЖИТЛОБУДІНВЕСТ-ГРУП» здійснено в порушення вимог закону, а договори купівлі-продажу - є нікчемними.
Господарський суд міста Києва ухвалою від 13.06.2025 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, ухвалив справу розглядати за правилами загального позовного провадження.
01.09.2025 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував, посилаючись на безпідставність заявлених вимог. Вказав, що відчуження спірних об`єктів нерухомого майна на його користь відбулося на підставі договорів купівлі-продажу та вказаний факт встановлений в рішенні Господарського суду міста Києва у справі 38/207, отже він є добросовісним набувачем спірного майна.
01.09.2025 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшло клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, в якому він просить постановити ухвалу про залучення Приватного підприємства "Прогрес-Інфо-В" як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача.
01.09.2025 відповідач подав суду клопотання про закриття провадження у справі в частині вимог про повернення територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради земельної ділянки площею 0,4275 га по вул. Садовій 1-Д у Дарницькому районі міста Києва. Подане клопотання обгрунтоване тим, що під час розгляду Господарським судом міста Києва справи 38/207 заявлені вимоги вже були вирішені. Судом відмовлено в задоволенні даного клопотання, оскільки відсутні підстави передбачені п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України.
Також 01.09.2025 відповідач подав клопотання про застосування строків позовної давності.
04.09.2025 відповідач подав клопотання про долучення доказів.
Ухвалою від 09.09.2025 залучено до участі у справі Приватне підприємство "Прогрес-Інфо-В" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача.
09.09.2025 прокурор подав відповідь на відзив, в якій проти викладених відповідачем у відзиві обставинах заперечував.
09.10.2025 Приватне підприємство "Прогрес-Інфо-В" подало суду письмові пояснення, в яких заперечувала проти заявлених позовних вимог.
10.10.2025 відповідач подав суду клопотання про призначення будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи.
У задоволенні клопотання відповідача про призначення експертизи слід відмовити, з підстав необґрунтованості та безпідставності, оскільки питання, які ставляться експерту виходять за межі заявлених вимог та не входять до предмету доказування по даній справі.
13.10.2025 відповідач подав суду додаткові пояснення у справі.
14.10.2025 прокурор подав суду додаткові пояснення у справі.
14.10.2025 засобами системи "Електронний суд" від Дарницької окружної прокуратури міста Києва надійшло клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - Державне підприємство "Адміністрація річкових портів".
Ухвалою суду від 14.10.2025 залучено до участі у справі - Державне підприємство "Адміністрація річкових портів" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.
04.11.2025 Державне підприємство "Адміністрація річкових портів" подало письмові пояснення, в яких підтримало поданий прокурором позов.
Ухвалою суду від 04.11.2025 залучено до участі у справі - Приватне акціонерне товариство "Київський річковий порт" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.
06.11.2025 третя особа 2. Подала суду додаткові пояснення у справі.
11.11.2025 відповідач подав суду додаткові пояснення у справі.
У судовому засіданні 16.12.2025 суд постановив закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті.
У судовому засіданні 17.03.2026 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення прокурора, представників сторін, третьої особи 3., з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,
ВСТАНОВИВ:

що згідно інформаційної довідки з Державного земельного кадастру про земельну ділянку встановлено, що 28.12.2021 в земельному кадастрі зареєстрована земельна ділянка по вул. Садовій 1-Д у Дарницькому районі міста Києва площею 0,4275 га, якій присвоєно кадастровий номер 8000000000:90:907:0017.
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:90:907:0017 не зареєстровано.
28.01.2013 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малишевим М.С. прийнято рішення (з відкриттям розділу) № 151010 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та відкрито розділ щодо реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме на нежитлові приміщення (нежитлова будівля (літера Б) площею 289,9 кв.м, нежитлова будівля (літера В) площею48,8 кв.м, нежитлова будівля (літера Г) - 8,5 кв.м, нежитлова будівля (літера Д) - 8,5 кв.м, нежитлова будівля (літера Е) - 8,5 кв.м, нежитлова будівля (літера Є) - 8, 5 кв.м, нежитлова будівля (лідера Ж) - 45,1 кв.м, тераса (літера И), навіс (літера З), тераса (літера К), огорожа (літера І), площадка (літера ІІ)) загальною площею 417, 8 кв.м по вул. Садовій 1-Д у Дарницькому районі міста Києва за Приватним підприємством "Прогрес-Інфо-В"(третя особа 1.), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 3540680000.
Підставою для прийняття рішення та проведення державної реєстрації права власності на вказаний об`єкт нерухомості стало рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 23.11.2010 у справі № 2-803/10.
При цьому, згідно наявних матеріалів справи Гребінківським районним судом Полтавської області вказане рішення не виносилось. Доказів існування вказаного рішення сторонами не подано.
30.07.2013 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Микитченко О.В. прийнято рішення № 4552113 та № 536976 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за Приватного підприємства "Житлобудінвест-груп" (відповідач) на підставі договорів купівлі-продажу від 30.07.2013 №№ 923, 925 майнового комплексу, про що внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 
Також приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бродюк І.Ю. прийнято рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31.10.2024 № 16882125, яким змінено площу нерухомого майна з 417,8 кв.м на 418 кв.м. Підстави внесення змін щодо площі майна, а також відповідні документи відсутні.
Вказане нерухоме майно розташовано на земельній ділянці з кадастровим номером 8000000000:90:907:0017, яка перебуває в комунальній власності та Київською міською радою у власність чи користування підприємству та будь-яким іншим фізичним та юридичним особам не надавалась.
При дослідженні обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки факт реєстрації права власності є лише елементом юридичного складу, який тягне виникнення права власності, а не є підставою його набуття. Сама по собі реєстрація права не є підставою виникнення права власності, оскільки такої підстави закон не передбачає.
Таким чином, неіснуюче рішення не може породжувати права власності на нерухоме майно.
Таким чином, неіснуюче право щодо об`єкта нерухомості не породжує й прав власника щодо розпорядження майном, зокрема, продажу третім особам. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10.05.2018 у справі № 910/15993/16.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. 
Статтею 331 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). 
Відповідно до ч. 4 ст. 334 Цивільного кодексу України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до вимог ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції станом на дату прийняття рішення про державну реєстрацію) (далі - Закон) виникають з моменту такої реєстрації. 
Враховуючи вимоги ст. 9 Закону (чинного на дату прийняття рішення державним реєстратором) державний реєстратор речових прав на нерухоме майно встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства; приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав; відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи; веде реєстраційні справи щодо об`єктів нерухомого майна; присвоює реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації; видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно надає інформацію з Державного реєстру прав або відмовляє у її наданні у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень; під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов`язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки; а також здійснює інші повноваження передбачені законодавством. 
Листом від 22.02.2024 № 62/14-1997 Комунальне підприємство Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» повідомило, що згідно з даними реєстрових книг по нежитловому фонду по вул. Садовій, 1-Д у м. Києві нерухоме майно на праві власності не зареєстровано.
За інформацією Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) (лист від 08.02.2024 № 055-1320) та Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації (лист від 12.02.2024 № 101-1478) адреса: вул. Садова, 1-Д в Дарницькому районі міста Києва не присвоювалась об`єкту нерухомого майна. Аналогічну відповідь, щодо не присвоєння вказаної поштової адреси надано Дарницькою районною в місті Києві державною адміністрацією у листі від 12.02.2024 № 101-1478. 
Крім того, речові права на земельну ділянку по вул. Садовій, 1-Д в Дарницькому районі міста Києва не були зареєстровані ні за відповідачем ні за іншими юридичними або фізичними особами, Київською міською радою рішення про передачу земельної ділянки у власність чи користування не приймалось.
Державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним з юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для виникнення права власності, а самостійного значення щодо підстав виникнення права власності не має. 
Таким чином, державна реєстрація визначає лише момент, після якого виникає право власності, за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення права власності (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07.04.2020 у справі № 916/2791/13). 
Водночас, державна реєстрація - це не підстава набуття права власності, а засвідчення державою вже набутого особою права власності. Тому ототожнювати факт набуття права власності з фактом його державної реєстрації неможливо. При дослідженні обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки факт реєстрації права власності є лише елементом юридичного складу, який тягне виникнення права власності, а не є підставою його набуття. Сама по собі реєстрація права не є підставою виникнення права власності, оскільки такої підстави закон не передбачає (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.05.2018 у справі № 910/15993/16). 
Як встановлено судом вище, судового рішення Гребінківського районного суду Полтавської області на підставі якого здійснено первинну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна по вул. Садовій, 1-Д у Дарницькому районі міста Києва не існує, як і інформації про право власності на нерухоме майно в бюро технічної інвентаризації. 
Відтак, підстави для здійснення державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна були відсутні. 
Отже, державна реєстрація речового права на спірне нерухоме майно, у порушення положень ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», здійснена за ПП «ПРОГРЕС-ІНФО-В» лише на підставі неіснуючого рішення суду. ,
Водночас, будь-яких правовстановчих документів, передбачених Законом для реєстрації права власності на нежитлову будівлю по вул. Садовій, 1-Д у Дарницькому районі міста Києва за підприємством не надано. 
Таким чином, ПП «ПРОГРЕС-ІНФО-В» не набуло права власності на об`єкт нерухомого майна, а тому і не могло в законний спосіб відчужити це майно на користь ПП «ЖИТЛОБУДІНВЕСТ-ГРУП». 
Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). 
Указані положення співвідносяться з п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зокрема з приписами про те, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. 
Отже, законодавством визначено, що скасування державної реєстрації права власності можливе лише у випадку скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності. 
Суд звертає увагу, що навіть якщо буде встановлено, що суб`єкт державної реєстрації прав дотримався законодавства при внесенні запису про проведену державну реєстрацію права за іншою особою, це не є перешкодою для задоволення позову щодо скасування цього запису, якщо наявність такого запису порушує права чи охоронювані законом інтереси позивача. 
Якщо суд дійде висновку про незаконність державної реєстрації права власності на об`єкт самочинного будівництва, таке судове рішення є підставою для закриття розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи з огляду на положення пункту 5 частини першої статті 14 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються в разі набрання законної сили судовим рішенням, яким скасовується рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, на підставі якого відкрито відповідний розділ). Вказана позиція викладена у Постанові Верховного суду від 26 лютого 2025 року у cправі № 914/2847/23. 
Отже, враховуючи неправомірність реєстрації права власності на нерухоме майно по вул. Садовій, 1-Д у Дарницькому районі міста Києва, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.07.2013 №№ 4536976 та 4552113 про внесення запису про право власності Приватного підприємства "Житлобудінвест-груп" на нерухоме майно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, підлягають скасуванню, з одночасним закриттям розділу. 
Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині скасування рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Бродюк Ірини Юріївни від 31.10.2014 № 16882125 та здійснену на його підставі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстрацію права власності Приватного підприємства "ЖИТЛОБУДІНВЕСТ-ГРУП" на нежитлові приміщення по вул. Садовій1-Д у Дарницькому районі міста Києва, загальною площею 418 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 3540680000, з одночасним припиненням права власності Приватного підприємства "ЖИТЛОБУДІНВЕСТ-ГРУП" на нього (із закриттям розділу) підлягають задоволенню.
Заперечення відповідача з цього приводу є необгрунтовані.
Посилання відповідача на те, що відчуження спірних об`єктів нерухомого майна на його користь відбулося на підставі договорів купівлі-продажу та вказаний факт встановлений в рішенні Господарського суду міста Києва у справі 38/207, отже він є добросовісним набувачем спірного майна спростовуються вищевстановленими обставинами.
Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. 
За змістом ст.ст. 316, 317, 319 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Ураховуючи, що ПП «ПРОГРЕС-ІНФО-В» не було законним власником об`єкту нерухомого майна по вул. Садовій, 1-Д у Дарницькому районі м. Києва, через його самочинність не могли реєструвати за собою право власності на майно та відповідно розпоряджатись ним, зокрема шляхом укладання договорів купівлі-продажу на користь ПП «ЖИТЛОБУДІНВЕСТ-ГРУП». 
Отже, ані ПП «ПРОГРЕС-ІНФО-В», ані ПП «ЖИТЛОБУДІНВЕСТ-ГРУП» не були належними власниками майна, звідси, реєстрація права на таке майно здійснена всупереч вимог законодавства (з огляду на норми ст.ст. 11, 316, 317, 319, 321, 328, 626, 655, 658 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). 
Відтак неіснуюче право власності на об`єкт нерухомості не породжує й прав щодо розпорядження майном, у тому числі і відчуження його за договорами купівлі-продажу. 
Відтак, в силу наведених вище норм законодавства та того, що первинна реєстрація права власності за ПП «ПРОГРЕС-ІНФО-В» здійснена на підставі неіснуючого судового рішення, указані договори купівлі-продажу є нікчемними.
Як вже зазначалось вище, згідно інформації з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що державним реєстратором прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Бродюк І.Ю. видано ПП «ЖИТЛОБУДІНВЕСТ-ГРУП» свідоцтво про право власності від 31.10.2014 індексний номер 28865643 серія СТА № 347813 на підставі якого цим же державним реєстратором прийнято рішення від 31.10.2014 № 16882125 про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 
Копію вказаного свідоцтва про право власності було подано підприємством землевпоряднику на підтвердження права власності на нерухоме майно та долучено до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ПП «ЖИТЛОБУДІНВЕСТ-ГРУП» для експлуатації та обслуговування спортивнооздоровчого комплексу по вул. Садовій, 1-Д у м. Києві. 
З аналізу норм ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.20.2011 № 1141 (у редакції чинній на дату видачі державним реєстратором свідоцтва про право власності) вбачається, що однією з підстав для державної реєстрації прав та їх обтяжень є свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане відповідно до вимог цього Закону. 
Статтею 18 вказаного Закону передбачено, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, мало видаватись фізичним та юридичним особам на новозбудовані, реконструйовані об`єкти нерухомого майна. 
З огляду на положення ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» свідоцтво про право власності підтверджує виникнення такого права. 
Проте, відповідач не набув на законних підставах право власності на нерухоме майно по вул. Садовій, 1-Д у Дарницькому районі міста Києва.
Відтак, не набувши право власності на законних підставах відповідач не міг отримати свідоцтво на право власності на самочинно збудоване майно по вул. Садовій, 1-Д у Дарницькому районі міста Києва. 
Вказане свідчить про те, що видача свідоцтва про право власності на об`єкт нерухомого майна суперечить актам цивільного законодавства. 
Згідно зі ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. 
Відповідно до частини 1 статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. 
Враховуючи те, що набуття права власності на оспорюваний об`єкт нерухомого майна, по вул. Садовій, 1-Д в Дарницькому районі міста Києва первинним власником є незаконним, відтак і видача свідоцтва на право власності, як правового акту суперечить вимогам чинного законодавства. 
Крім того, КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна по вул. Садовій, 1-Д у Дарницькому районі міста Києва не здійснювало, Департаменому містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) та Дарницькою районною в місті Києві державною адміністрацією адреса об`єктам нерухомого майна не присвоювалась. 
Таким чином, видача державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції Бродюк І.Ю. свідоцтва про право власності від 31.10.2014 індексний номер 28865643 серія СТА № 347813 суперечить актам цивільного законодавства, порушує цивільні права та інтереси територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради.
Враховуючи викладене, позов в частині визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності, яке видане державним реєстратором Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Бродюк Іриною Юріївною від 31.10.2014 індексний номер 28865643 серія СТА№ 347813, що посвідчує право власності Приватного підприємства "ЖИТЛОБУДІНВЕСТ-ГРУП" на нежитлові приміщення по вул. Садовій 1-Д у Дарницькому районі міста Києва, загальною площею 418 кв.м підлягає задоволенню.
Згідно вимог ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що слугують умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, а саме: якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети; об`єкт нерухомості збудовано без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. 
Враховуючи, що спірна земельна ділянка підприємству або іншим особам у користування та для будівництва не надавалась, у зв`язку з чим, нежитлові приміщення загальною площею 418 кв.м за вказаною адресою є об`єктом самочинного будівництва. 
Реєстрація права власності на самочинне будівництво за особою, яка його здійснила, у силу наведених вище положень законодавства та приписів ч. 2 ст. 376 Цивільного кодексу України не змінює правового режиму такого будівництва як самочинного. 
Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.04.2020 у справі № 916/2791/13. 
Відповідно до ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. 
Отже, ПП «ПРОГРЕС-ІНФО-В», а у подальшому ПП «ЖИТЛОБУДІНВЕСТ-ГРУП» не набули права власності на самочинно збудовані нежитлові приміщення загальною площею 418 кв.м у визначеному законом порядку, оскільки дозвільні документи на будівництво та відведення земельної ділянки відсутні. 
Землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти комунальної власності, незалежно від місця їх розташування (ч. ч. 1,2 ст. 83 Земельного кодексу України). 
Згідно з ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. 
За змістом ст. ст. 123, 124 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування, а також передача таких земельних ділянок в оренду здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. 
Отже, єдиною підставою для громадян та юридичних осіб набуття права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності, є рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. 
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 918/633/16 та від 06.11.2019 у справі № 910/14328/17. 
Водночас, доказів прийняття Київською міською радою рішень про передачу будь-яким фізичним чи юридичним особам у власність або користування земельної ділянки по вул. Садовій, 1-Д в Дарницькому районі міста Києва (кадастровий номер 8000000000:90:907:0017) суду не подано.
Згідно ст. 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. 
Відповідно до ч. 1 ст. 375 Цивільного кодексу України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. 
Державна реєстрація будівлі, споруди на чужій земельній ділянці є фактично і реєстрацією обмеження права власника землі (пункт 84 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 916/1608/18). 
Згідно ч. 4 ст. 376 Цивільного кодексу України, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. 
Статтею 391 Цивільного кодексу України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. 
Ураховуючи, що належний власник земельної ділянки не надавав згоди на будівництво на його земельній ділянці об`єкта нерухомого майна, він має право вимагати усунення будь-яких порушень його прав як власника земельної ділянки (ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України). 
Оскільки земельна ділянка самовільно забудована об`єктами нерухомого майна, які на праві власності неправомірно зареєстровані за ПП «ЖИТЛОБУДІНВЕСТ-ГРУП», наявні достатні підстави для усунення перешкод власнику - територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою по вул. Садовій, 1-Д в Дарницькому районі міста Києва площею 0,4275 га та зобов`язання ПП «ЖИТЛОБУДІНВЕСТ-ГРУП» повернути її власнику з приведенням у придатний для використання стан шляхом звільнення за власний рахунок від розташованого на ній нерухомого майна, у тому числі нежитлових будівель літери Б, В, Г, Д, Е, Є, Ж, И, З, К, І, ІІ та паркану.
Таким чином, позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.
Відповідно до 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр» внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою та містобудівної документації; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні. 
Статтею 11 Закону визначено, що відомості про об`єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об`єктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до норм та правил, технічних регламентів. 
За змістом ст. 22 Закону документи, які є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, мають відповідати законодавству. 
Частиною 10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, зокрема у разі ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). 
Аналогічні підстави для скасування державної реєстрації земельних ділянок містить п. 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051. 
Згідно вимог 6 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є подання заявником документів, передбачених ч. 4 цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. 
За інформацією Державної інспекції архітектури та містобудування України (лист від 08.02.2024 № 726/05/18-24) дозвільні документи, які дають право на виконання будівельних робіт та засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів по вул. Садовій, 1-Д в Дарницькому районі міста Києва не видавалися та не реєструвалися. 
Ураховуючи, що реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:90:907:0017 відбулася з порушенням вимог земельного законодавства, на підставі технічної документації, яка розроблена під обслуговування самочинно збудованого спортивно-оздоровчого комплексу, право власності на який зареєстровано з порушенням законодавства України про державну реєстрацію, а також з урахуванням того, що Київська міська рада рішення про передачу зазначеної земельної ділянки у власність або у користування (оренду) будь-яким фізичним або юридичним особам не приймала, є необхідність у скасуванні державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі.
Враховуючи викладене, позов в частині скасування державної реєстрації в Державному земельному кадастрі земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:90:907:0017 площею 0,4275 га, що розташована по вул. Садовій 1-Д у Дарницькому районі міста Києва підлягає задоволенню.
Щодо заявленого відповідачем клопотання про сплив строку позовної давності для звернення в суд з указаним позовом, суд зазначає таке.
Згідно ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Згідно з ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Початок перебігу позовної давності обчислюється за правилами статті 261 Цивільного кодексу України, частина перша якої пов`язує його з днем, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном. На негаторний позов не поширюються вимоги щодо позовної давності, оскільки з таким позовом можна звернутися в будь-який час, поки існує правовідносини та правопорушення. 
Під способами захисту суб`єктивних земельних прав власника розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника. 
Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відновлення становища, яке існувало до порушення, що передбачено п. 4 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України. 
Отже, власник не позбавлений можливості захищати свої права у спосіб, який відповідатиме положенням ст. ст. 376, 391 Цивільного кодексу України і ст. ст. 152, 212 Земельного кодексу України, зокрема вимагати усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самочинного будівництва, звільнення земельної ділянки та приведення її у попередній стан. 
Негаторний позов, який спрямований на захист прав законного власника спірної земельної ділянки щодо володіння, користування і розпорядження нею, може бути заявлений упродовж всього часу тривання відповідного правопорушення. 
При цьому власник земельної ділянки може вимагати усунення порушення його права на земельну ділянку, у тому числі оспорюючи договори або інші правочини та вимагаючи повернути таку ділянку. 
Вимогу про повернення земельної ділянки слід розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки водного фонду, тобто на вказану вимогу не поширюється позовна давність
Враховуючи викладене, прокурором не було пропущено строк позовної давності для звернення до суду з указаним позовом. Тому клопотання відповідача про сплив строку позовної давності для звернення прокурора в суд з указаним позовом є необґрунтованим.
Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Всі інші клопотання та заяви, доводи та міркування учасників судового процесу відповідно залишені судом без задоволення і не прийняті до уваги як необґрунтовані, безпідставні та такі, що не спростовують висновків суду стосовно наявності підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст. 86, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд,
ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.
2. Скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Бродюк Ірини Юріївни від 31.10.2014 № 16882125 та здійснену на його підставі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстрацію права власності Приватного підприємства "Житлобудінвест-груп" (02081, місто Київ, вулиця Здолбунівська, будинок, 3г, код 35618080) скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Бродюк Ірини Юріївни від 31.10.2014 № 16882125 та здійснену на його підставі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстрацію права власності Приватного підприємства "Житлобудінвест-груп" (02081, місто Київ, вулиця Здолбунівська, будинок, 3г, код 35618080) на нежитлові приміщення по вул. Садовій1-Д у Дарницькому районі міста Києва, загальною площею 418 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 3540680000, з одночасним припиненням права власності Приватного підприємства "Житлобудінвест-груп" (02081, місто Київ, вулиця Здолбунівська, будинок, 3г, код 35618080) на нього (із закриттям розділу).
3. Визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності, яке видане державним реєстратором Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Бродюк Іриною Юріївною від 31.10.2014 індексний номер 28865643 серія СТА№ 347813, що посвідчує право власності Приватного підприємства "Житлобудінвест-груп" (02081, місто Київ, вулиця Здолбунівська, будинок, 3г, код 35618080) на нежитлові приміщення по вул. Садовій 1-Д у Дарницькому районі міста Києва , загальною площею 418 кв.м.
4. Зобов`язати Приватне підприємство "Житлобудінвест-груп" (02081, місто Київ, вулиця Здолбунівська, будинок, 3г, код 35618080) повернути територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради (01044, місто Київ, вулиця Хрещатик, будинок, 36, код 22883141) земельну ділянку площею 0,4275 га по вул. Садовій 1-Д у Дарницькому районі міста Києва, кадастровий номер 8000000000:90:907:0017, з приведенням її у придатний для використання стан шляхом звільнення за власний рахунок від розташованого на ній майна, у тому числі нежитлових приміщень та паркану.
5. Скасувати державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:90:907:0017 площею 0,4275 га, що розташована по вул. Садовій 1-Д у Дарницькому районі міста Києва .
6. Стягнути з Приватного підприємства "Житлобудінвест-груп" (02081, місто Київ, вулиця Здолбунівська, будинок, 3г, код 35618080) на користь Київської міської прокуратури (03150, м. Київ, вул. Предславинська, 45/9, код 02910019) 9 689 (дев`ять тисяч шістсот вісімдесят дев`ять) грн. 60 коп. судового збору.
7. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції в строки та порядку передбаченому розділом ІV ГПК України.
Повне рішення складено 06.04.2026.

Суддя О.М.Ярмак