Справа № 289/399/26
Номер провадження 1-кп/289/135/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2026 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №42026062190000010 від 18.02.2026 по обвинуваченню:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нововолинськ Волинської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, 

ВСТАНОВИВ:

27 грудня 2025 року близько 21 години у ОСОБА_2 , який перебував в с. Борщів Радомишльської територіальної громади Житомирського району Житомирської області, виник протиправний умисел направлений на незаконне проникнення до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , з метою вчинення дрібної крадіжки.
В цей же час та день ОСОБА_2 , реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне проникнення до житла, а саме до приміщення вказаного житлового будинку, з метою вчинення дрібної крадіжки, порушуючи вимоги ст. 30 Конституції України, яка гарантує кожному громадянину недоторканість житла чи іншого володіння особи, ст. 233 КПК України, яка передбачає, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що ратифікована Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997, якою закріплено права людини на недоторканість житла або іншого володіння особи, протиправно, умисно, всупереч волі, без дозволу та відома володільця житла ОСОБА_3 , без законних на те підстав, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, будучи впевненим, що за ним ніхто не спостерігає, проник до подвір`я вказаного домогосподарства та підійшов до приміщення наведеного будинку, де відкривши незачинені двері, таємно, незаконно проник усередину приміщення будинку, чим порушив недоторканість житла ОСОБА_3 , та здійснив дрібне викрадення чужого майна, що належить останній, тим самим порушив конституційне право недоторканості житла. 
Таким чином, стороною обвинувачення дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла ОСОБА_3 
ОСОБА_2 у заяві від 27.02.2026, яка підписана останнім та його захисником ОСОБА_4 , зазначив, що він беззастережно визнає свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами його вчинення та надав згоду на розгляд обвинувального акту без проведення судового розгляду у судовому засіданні за його відсутністю. 
З поданої потерпілою заяви, вбачається, що остання не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду.
З огляду на позицію учасників судового провадження, враховуючи положення ст. ст. 381-382 КПК України, суд дійшов висновку про наявність законодавчо визначених підстав для розгляду цього обвинувального акту у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутністю учасників судового провадження.
Дослідивши докази, надані органом досудового розслідування на підтвердження викладених вище обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що кваліфікація дій ОСОБА_2 відповідає пред`явленому обвинуваченню, а тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла ОСОБА_3 .
Призначаючи покарання, суд враховує, що від вчиненого обвинуваченим кримінального проступку тяжких наслідків не настало, особу винного, який за місцем проживання характеризується, як такий, щодо якого компрометуючих матеріалів не надходило, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, наявність обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, а саме щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 162 КК України та вважає за необхідне обрати йому покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_2 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374, 381-382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2  визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. 
Вирок ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя                     ОСОБА_1