Справа № 282/989/25
Провадження № 2/282/18/26 
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2026 року      
селище Любар
Любарський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді Носача В.М.,
при секретарях судового засідання: Ковалишиній Н.М., Власюк Н.О.,
за участю:
позивача ОСОБА_1 ,
представників позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
представника органу опіку та піклування Любарської селищної ради Шимко Д.Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування Любарської селищної ради про позбавляння батьківських прав, -
УСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування Любарської селищної ради, про позбавляння батьківських прав.
Позовні вимоги мотивує тим, що він проживав із ОСОБА_4 однією сім`єю з 2015 по 2020 роки без реєстрації шлюбних стосунків. В період спільного проживання у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька - ОСОБА_5 .
З 2020 року вони із відповідачкою розійшлися та проживають окремо. Причиною припинення їх стосунків стала негативна поведінка відповідачки, її байдужість до спільної дитини, небажання підтримувати спільні стосунки.
Їх малолітня дитина ОСОБА_5 залишилася проживати разом зі позивачем та знаходиться на його самостійному вихованні та повному утриманні.
З 2020 року і по даний час відповідачка не бере участі у вихованні та утриманні дитини: ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами в навчанні, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення, через свою байдужість до доньки навіть не робить спроб налагодити стосунки із нею; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти, тобто створились умови, які шкодять інтересам дитини. 
Позивачу відомо, що у відповідачки є й інші діти від інших чоловіків, яких вона також залишила, самоусунувшись від виховання та утримання своїх дітей.
На переконання позивача, зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини матір`ю, свідомого нехтування нею своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного та відповідального ставлення відповідачки до своїх батьківських обов`язків.
Позивач вважає, що відповідачка покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере виховної, педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні доньки. Всі питання щодо виховання дитини вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідачки. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача. При цьому, в цілях оздоровлення дитини у разі виїзду за кордон, він змушений розшукувати відповідачку та випрошувати у неї дозвіл на вивезення доньки, при цьому відповідачка зловживає своїми правами та не відразу і не завжди погоджує такі дії позивача по відношенню до їх спільної дитини.
Із врахуванням вище викладеного, з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, позивач вважає за доцільне позбавити відповідачку батьківських прав, оскільки в такому разі буде забезпечено наступні права та законні інтереси дитини: мати не матиме право в майбутньому вимагати від дитини власного утримання та піклування; мати чи батько, яких було позбавлено батьківських прав втрачають свої права щодо дитини, які за загальним правилом належать їм як батькам за фактом спорідненості з нею; позбавлення батьківських прав надасть дитині змогу користуватися державними пільгами в цілях якнайкращого забезпечення прав та законних інтересів дитини; в якнайкращих інтересах дитини є можливість останньої в разі небезпеки для її життя чи здоров`я невідкладно виїхати в безпечне місце, так як в Україні йде повномасштабна війна.
На підставі викладеного, позивач просить ухвалити рішення, яким позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_5 
29 липня 2025 року ухвалою суду відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою суду від 11 вересня 2025 року замінено третю особу Любарську селищну раду на Орган опіки і піклування Любарської селищної ради Житомирської області.
07 жовтня 2025 року ухвалою суду підготовче засідання закрито. Справу призначено до судового розгляду.
В судовому засіданні позивач та його представники позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.
Представник органу опіки та піклування Любарської селищної ради в судовому засіданні не заперечувала в задоволенні позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно її малолітньої доньки ОСОБА_5 .
Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася. Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідачка відзив на позов не подала, про причини неявки суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи на адресу суду не надіслала.
Відповідно до ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин відповідачки, яка належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, не подала відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що позивач та його представник проти ухвалення заочного рішення не заперечує, відповідачка про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, в установлений строк відзив на позов не подала, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Вислухавши пояснення позивача, його представників, представника Органу опіки та піклування Любарської селищної ради, а також свідків, розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_5 , її батьками записані ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис №2.
Повний витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 10 грудня 2025 року №00055258405 вказує, що 17 квітня 2025 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище « ОСОБА_8 ».
Довідка видана секретарем Любарської селищної ради Житомирського району Житомирської області 21 липня 2025 року №1860/01-16 вказує, що на утриманні та вихованні ОСОБА_1 перебуває його малолітня донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Із довідки виданої секретарем Любарської селищної ради Житомирського району Житомирської області 21 липня 2025 року №1859/01-16 слідує, що ОСОБА_1 проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 , разом зі своєю малолітньою дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно довідки виданої 21.07.2025 директором Любарського ліцею №1 Любарської селищної ради Житомирської області №55, ОСОБА_5 дійсно навчається в 3-А класі Любарського ліцею №1 Любарської селищної ради Житомирської області і проходить курс «Захист України».
Із характеристики виданої директором Любарського ліцею №1 Любарської селищної ради Житомирської області слідує, що ОСОБА_9 зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована, працелюбна, уважна здобувачка освіти. Програмовий матеріал засвоює на високому рівні. Рівень розвитку відповідає вікові дитини. Батько приділяє належну увагу вихованню доньки. Мама у навчанні та вихованні дитини участі не бере. За два роки навчання жодного разу не приходила до школи і не цікавилась успіхами доньки.
Акти обстеження умов проживання від 12.12.2023 №1 та від 09.02.2024 №1 вказують, що на підставі заяви ОСОБА_1 проведено обстеження умов проживання малолітньої ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , де за зазначеною адресою проживають: батько дитини ОСОБА_1 , донька ОСОБА_5 , цивільна дружина батька дитини ОСОБА_10 . Встановлено, що для малолітньої дитини ОСОБА_11 умови проживання, виховання та розвитку належні. У кімнатах проведений ремонт, наявна необхідна побутова техніка, меблі, газ, світло, проведена вода. Наявне окреме місце для сну дитини, наявний ігровий куточок, велика кількість розвиваючої літератури, ігор, канцелярського приладдя. У дівчинки необхідна кількість сезонного одягу, взуття. Для дитини є необхідний та достатній запас продуктів, приготовленої їжі. Стосунки в сім`ї довірливі, дружні, побудовані на підтримці та розумінні один до одного. Конфлікти в сім`ї відсутні. За час бесіди було помітно, що дівчинку дуже люблять, а ОСОБА_9 гарно говорить про тата і т.Ларису, веде себе спокійно. Дівчинка дуже любить свою сім`ю, проте про маму не згадує нічого. Під час обстеження з`ясовано, що малолітня дитина ОСОБА_12 перебуває на вихованні та утриманні батька ОСОБА_1 , який належно здійснює догляд та виховання своєї доньки, дбає про її життя, фізичний та психологічний розвиток. Дівчинка забезпечена усім необхідним для повноцінного розвитку, виховання та проживання. З`ясовано, що мати дівчинки ОСОБА_6 впродовж останніх років не проживає разом з донькою, не цікавиться її життям, станом здоров`я та не підтримує матеріально.
Рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 08 жовтня 2024 року №282/480/24 у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , третя особа без самостійних вимог Любарська селищна рада, про позбавлення батьківських прав відмовлено. Попереджено ОСОБА_6 про необхідність змінити ставлення до виховання ОСОБА_5 , поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ОСОБА_6 батьківських прав та обов`язків.
Із витягу №1 з протоколу №3 засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Любарської селищної ради від 24.02.2025 слідує, що на підставі заяви ОСОБА_1 комісія вирішила: службі у справах дітей Любарської селищної ради (Л.Л. Ющенко) надіслати листи за адресою місця проживання батьків гр. ОСОБА_6 (с.Великі Деревичі) та до Великодеревичівського старостинського округу з метою отримання будь-якої інформації щодо місця знаходження зазначеної громадянки для проведення в подальшому з матір?ю роботи щодо зміни ставлення та належного виконання нею батьківських обов?язків відносно її дитини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Із витягу №2 з протоколу №5 засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Любарської селищної ради від 20.03.2025 слідує, що повторно розглядалася заява ОСОБА_1 щодо невиконання батьківських обов`язків ОСОБА_6 відносно дитини ОСОБА_5 . Комісія вирішила: рекомендувати гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , змінити ставлення до виховання її малолітньої дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та належним чином виконувати батьківські обов?язки у разі не виконання, притягнути матір до відповідальності.
Із витягу №3 з протоколу №9 засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Любарської селищної ради від 26.05.2025 вирішила: службі у справах дітей Любарської селищної ради (Л.Л. Ющенко) продовжити роботу із гр. ОСОБА_6 , щодо зміни її ставлення до виховання малолітньої, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , у разі не зміни ставлення матері до виховання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повторно звернутись із позовом до суду.
Рішенням виконавчого комітету Любарської селищної ради Житомирського району від 11 липня 2025 року №229 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 відносно її малолітньої дитини ОСОБА_5 .
Із висновку органу опіки та піклування Любарської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно її малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 слідує, що згідно інформації відділення поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до адміністративної відповідальності не притягувалася. Вході обстеження умов проживання було складено відповідний акт від 10.06.2025 та зі слів батька з`ясовано, що матір ОСОБА_6 не змінила жодним чином свого ставлення щодо виховання, розвитку, та спілкування з донькою ОСОБА_9 . Також було взято до уваги думку дитини ОСОБА_5 , яка повідомила, що не пам`ятає маму, що вона до неї не приїздить, не телефонує, життям та здоров`ям не цікавиться, на день народження не вітає. Зазначила, що за мамою ОСОБА_13 не скучає та не хоче з нею спілкуватися, любить тата та тьотю ОСОБА_14 (татову дружину), бабусю та дідуся. З?ясовано, що матір ОСОБА_13 і раніше не займалась вихованням, навчанням та не навідувалась дитини, не телефонувала, не приїздила та не цікавилась загалом життям дівчинки. 
Працівниками служби у справах дітей із гр. ОСОБА_13 з березня 2025 року у додатку «Viber» велась переписка щодо зміни ставлення, виховання та виконання батьківських обов`язків відносно доньки ОСОБА_5 . Також неодноразово матері було запропоновано з`явитись до служби з метою з`ясування обставин не здійснення нею належним чином батьківських обов`язків відносно доньки ОСОБА_5 , проте ОСОБА_6 завжди відмовлялась. Головний спеціаліст служби у справах дітей додатку «Viber» написала повідомлення ОСОБА_6 щодо місця, дати та часу засідання комісії, проте ОСОБА_6 відповіла, що вона працює і приїхати на засідання не зможе, телефонні дзвінки відхиляє на контакт не виходить.
До гр. ОСОБА_13 застосовувались попередження про необхідність змінити своє ставлення до виховання малолітньої дитини ОСОБА_5 та необхідності з`ясування не здійснення матір`ю належним чином батьківських обов`язків, про що свідчать відправлені повідомлення у додаток «Viber» у березні, квітні, травні місяцях 2025 року, так як це єдине джерело зв?язку із ОСОБА_15 . Також було відправлено лист від 01.07.2025 №313 про необхідність ОСОБА_13 з`явитись до служби у справах дітей з метою з`ясування всіх обставин невиконання нею батьківських обов?язків. 
До органу опіки та піклування Любарської селищної ради мати гр. ОСОБА_13 не зверталась щодо визначення участі одного із батьків у вихованні та спілкуванні дитини та з інших питань, які стосувалися виховання дитини.
Беручи до уваги викладені факти, враховуючи роль матері у вихованні, утриманні дитини, виконанні батьківських обов`язків, виходячи з інтересів дитини, орган опіки та піклування Любарської селищної ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав матір – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно її малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
В судовому засіданні ОСОБА_5 пояснила, що ОСОБА_4 це її мама. Маму вона не бачила приблизно п`ять років та не пам`ятає її. Вона не знає, чи впізнала б маму, якби зустріла її по дорозі. ОСОБА_9 має особистий телефон, проте мама з нею не спілкується, не дзвонить, а також до неї не приїжджає, подарунки її не дарує. В школу мама теж не приходить. ОСОБА_9 проживає з татом і ОСОБА_14 . До ОСОБА_14 вона відноситься добре. З мамою ОСОБА_9 не хотіла б спілкуватися та проживати, бажає, що маму позбавили батьківських прав, так тяк вона до неї не приїжджає і не приходить.
Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що він являється хрещеним ОСОБА_9 та приїжджає до сім`ї позивача на всі свята. Йому розповідав ОСОБА_1 , що ОСОБА_17 з ОСОБА_9 не спілкується, не приїжджає, подарунки навіть на день народження не дарує, в школу до дівчинки не приходить. Особисто він ОСОБА_17 біля п`яти років не бачив. Свідок також не пам`ятає, що в його присутності телефонувала ОСОБА_18 до ОСОБА_1 чи до ОСОБА_9 . Свідок намагався зв`язатися з ОСОБА_18 , запитати чому вона не приїжджає, але вона навіть трубки не взяла.
Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснила, що вона являється сусідкою ОСОБА_1 . ОСОБА_20 вона не бачила більше п`яти років. ОСОБА_9 доглядає її тато, бабуся з дідусем та ОСОБА_14 . Дівчинка доглянута та завжди під наглядом. Вона запитувала в ОСОБА_1 , чи приїжджає ОСОБА_21 до дитини на день народження, він відповідав, що не приїжджає.
Згідно з частиною третьою статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).
Відповідно до частин першої-четвертої статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.
Згідно з частиною першою статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.
Зазначеною нормою визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;  2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти;  3) жорстоко поводяться з дитиною;  4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;  5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;  6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Звертаючись до суду із позовом, позивач, як на підставу позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 , посилався на те, що відповідачка не займається вихованням своєї доньки, не дбає про її фізичний чи духовний розвиток, самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі № 202/7712/18 (провадження № 61-3357св21) вказано, що "тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).
Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити у задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і при наявності вини у діях батьків.
Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) зроблено висновок про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.
Так, Верховний Суд зазначив, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, проте першочергово мають враховуватися якнайкращі інтереси дитини, оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, потрібними для ухвалення рішення, а також оцінку всіх доказів у справі, які підтверджують виконання чи нехтування батьком/матір`ю своїми батьківськими обов`язками. Позбавлення батьківських прав, здійснене згідно із законом (пункт 2 частини першої статті 164 СК України), спрямоване на захист прав та інтересів дитини, отже, має законну мету і втручання в права батька/матері є пропорційним меті позбавлення батьківських прав. Крім того, позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
Разом з тим, особливістю даної справи є те, що позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав вдруге. У такому разі позивач має надати докази на підтвердження того, що після ухвалення рішення про відмову в позбавленні батьківських прав (яке ґрунтувалося на висновку про те, що позбавлення таких прав є крайнім заходом впливу на відповідача) відповідачка не змінила ставлення до виховання дитини, батьківські обов`язки й надалі не виконує. Водночас відповідачка має надати докази на підтвердження зміни її ставлення до виконання батьківських обов`язків, існування об`єктивних перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні.
У постанові від 23 листопада 2022 року у справі № 149/2510/21 (провадження № 61-7010св22) Верховний Суд дійшов переконання, що у такій правовій ситуації, коли є рішення судів (що набрало законної сили) за первинним зверненням одного із батьків про відмову у позбавленні батьківських прав другого із батьків з тих міркувань, що це є крайнім заходом впливу на нього, тоді в разі повторного звернення з таким позовом під час його розгляду інакшим є розподіл тягаря доведення між сторонами. Тож саме другий із батьків дитини під час звернення повторно поданого до нього позову про позбавлення його батьківських прав має доводити зміну свого ставлення до участі у вихованні своєї неповнолітньої дитини, заперечити і спростувати відповідними доказами факт нехтування ним своїми батьківськими обов`язками.
Судом встановлено, що після ухвалення Любарським районним судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 відносно її доньки, відповідачка своє ставлення до виховання дитини не змінила, з дитиною не спілкується, її вихованням і розвитком не займається, не цікавиться її життям та здоров`ям, що свідчить про ухилення від виконання батьківських обов`язків.
Згідно висновку Органу опіки та піклування Любарської селищної ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Любарської селищної ради від 11 липня 2025 року №229 визнано доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_6 відносно її малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Суд приймає до уваги вказаний висновок як належний, обґрунтований і такий, що підтверджується іншими наявними доказами у справі.
Згідно з статтею 171 СК України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.
Відповідно до вказаної норми, судом заслухано думку дитини ОСОБА_5 , яка зазначила, що вона на даний час проживає з татом. Мама її не телефонує, не пише, не спілкується з нею. Маму вона не пам`ятає. Вона не хоче проживати з мамою та хоче щоб її позбавили батьківських прав.
Суд враховує те, що про ухилення одним з батьків від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може свідчити не лише ненадання матеріального забезпечення кимось із батьків, але й брак спілкування, моральної та психологічної підтримки дитини, нездійснення участі у вихованні та розвитку дитини, незабезпечення потрібним харчуванням та лікуванням тощо.
Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що позивач навів докази про те, що відповідачка не виконує своїх батьківських обов`язків, контакту з дитиною не має і не вживає жодних заходів щодо налагодження стосунків з дитиною, не цікавиться її станом здоров`я, не виявляє будь-якої турботи про дитину, не надає матеріальної підтримки в добровільному порядку, тобто самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків.
В свою чергу, відповідачка не надала доказів наявності обставин на підтвердження належного виконання нею батьківських обов`язків, а так само на підтвердження наявності об`єктивних перешкод у спілкуванні з дитиною та бажання брати участь у її вихованні.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення.
Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, їх належність, допустимість, достовірність та виходячи із необхідності першочергового забезпечення якнайкращих інтересів дитини, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про позбавлення відповідачку ОСОБА_4 батьківських прав відносно її доньки ОСОБА_5 .
При цьому суд враховує, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
Враховуючи, що позивач просить судові витрати у справі покласти на нього, понесені позивачем та документально підтверджені витрати у справі позивачу не компенсуються.
Керуючись ст.ст.164, 166 СК України, ст.ст.3, 9 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою ВР №789-XII від 27.02.1991 року, ст.ст. 76-80, 89, 141, 211, 223, 247, 271 - 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 150, 155, 164 СК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування Любарської селищної ради про позбавляння батьківських прав задовольнити.
Позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Інформація про учасників судового процесу:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .
Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 .
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування Любарської селищної ради, адреса: Житомирська область, Житомирський район, селище Любар, вул. Незалежності, 39, ЄДРПОУ:04345664.
Повний текст рішення виготовлено 08.04.2026.
Головуючий суддя В.М. Носач