РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

03 квітня 2026 року 	м. Рівне	№460/374/26	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Комшелюк Т.О., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом
 	ОСОБА_1 	
до	Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області області 	
 	про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -	
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач 1,2), в якому просить суд: 1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні на пенсію державного службовця та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 10.12.2025 року №172850010659 про відмову ОСОБА_1 у переведенні з 17.12.2024 року на пенсію державного службовця згідно Закону України "Про державну службу" з врахуванням довідок Головного управління Державної податкової служби у Рівненській області від 17.12.2024 р. №141/17-00-10-02-06, №143/17-00-10-02-06; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити з 17.12.2024 р. переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-XII, п.п. 10, 12 "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII, обчисливши таку пенсію виходячи із 60% усіх без винятку складових заробітної плати, відображених у довідках Головного управління Державної податкової служби у Рівненській області від 17.12.2024 року №141/17-00-10-02-06 про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 р. працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), від 17.12.2024 року №143/17-00-10-02-06 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби та здійснити виплату пенсії, з урахуванням виплачених сум. В обґрунтування позовних вимог стверджує, що перебуває на обліку у відповідача як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". На виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28.04.2025 року у справі №460/15854/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянуто заяву позивача від 17 грудня 2024 року про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». В листі відповідача 1 від 22.12.2025 №59258-54442/Т-02/8-0500/25 зазначено, що до спеціального стажу державного службовця враховано період роботи з 01.07.1994 по 01.05.2016, загальний стаж державного службовця склав 21 рік 10 місяців 01 день, але Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення від 10.12.2025 року №172850010659 про відмову ОСОБА_1 у переведенні на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу», через недоцільність його проведення. Крім цього, відповідач 1 у своєму листі повідомив, що керуючись роз?ясненнями Пенсійного фонду України, контроль за виконанням судового рішення передається за місцем проживання. Відповідач 1 також вказує, що він рішення суду виконав в межах повноважень та направив для перевірки та доопрацювання до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області. Позивач не погоджується з рішенням про відмову від 10.12.2025 року №172850010659 відповідача 1, просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 
Ухвалою суду від 13.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні). 
05.02.2026 відповідач 1 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заявив клопотання про залучення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області в якості співвідповідача. Відповідач 1 заперечив проти задоволення позовних вимог позивача, вказуючи, що прийняте рішення про відмову в перерахунку пенсії є обґрунтованим та законним.
Ухвалою суду від 06.02.2026 у задоволенні клопотання відповідача 1 про залучення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області в якості співвідповідача відмовлено. Залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області в якості другого відповідача. Розгляд справи розпочато спочатку.
Відповідач 2 правом на відзив не скористався.
Розглянувши позовну заяву, з`ясувавши обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив таке.
Обставини, встановлені судом.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 28.04.2025 у справі № 400/15854/24 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 період роботи з 01.07.1994 по 16.12.2024 (включно) в органах державної податкової служби, повторно розглянути заяву від 17.12.2024 про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» (далі — Закон № 889), з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. 
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.11.2025 у справі №460/15854/24 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області задоволено частково. Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28.04.2025 з урахування ухвали про внесення виправлень у судове рішення від 06.05.2025, в справі № 460/15854/24 змінено, викладено абзац третій резолютивної частини рішення у такій редакції: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу держаної служби період її роботи з 01.07.1994 року до 01.05.2016 року в органах державної податкової служби». У решті рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28.04.2025, з урахування ухвали про внесення виправлень у судове рішення від 06.05.2025, в справі № 460/15854/24 залишено без змін.
На виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28.04.2025 року в справі №460/15854/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянуто заяву позивача від 17 грудня 2024 року про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». В листі відповідача 1 від 22.12.2025 №59258-54442/Т-02/8-0500/25 зазначено, що до спеціального стажу державного службовця враховано період роботи з 01.07.1994 по 01.05.2016, загальний стаж державного службовця склав 21 рік 10 місяців 01 день, але Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення від 10.12.2025 року №172850010659 про відмову ОСОБА_1 у переведенні на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу», через недоцільність його проведення. Додатково в рішенні вказано, що в електронній пенсійній справі позивача наявний акт перевірки достовірності документів, виданих для оформлення пенсій від 09.01.2025 №1700-1002-1/207 (перевірку здійснено Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області) в якому зазначено, що посади в органах податкової служби статтею Закону України «Про державну службу» не передбачені, і було присвоєно ОСОБА_1 , як посадовій особі державної податкової служби, спеціальне звання, стаж державної служби ОСОБА_1 складає менше ніж 10 років, а відповідно підстави для видачі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 17.12.2024 №141/17-00-10-0206 та №143/17-00-10-0206 відсутні.
Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернулася до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною першою статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
1 травня 2016 року набрав чинності Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII.
Відповідно до п.10 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, - державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Відповідно до п.12 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, - для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Відповідно до частини першої статті 37 Закону №3723-XI на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стаж державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як - 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Отже, після 01 травня 2016 року зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України №3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII, та мають передбачені вік та страховий стаж.
Такі висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №822/524/18.
Як вже зазначалось вище, Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.11.2025 у справі №460/15854/24 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області задоволено частково. Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28.04.2025 з урахування ухвали про внесення виправлень у судове рішення від 06.05.2025, в справі № 460/15854/24 змінено, викладено абзац третій резолютивної частини рішення у такій редакції: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу держаної служби період її роботи з 01.07.1994 року до 01.05.2016 року в органах державної податкової служби». 
Суд нагадує, що згідно з ч. 4ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Отже, з урахуванням того, що вказані періоди підлягають зарахуванню до стажу державної служби позивача, що загалом складає понад 20 років, та враховуючи, що станом на 01 травня 2016 року позивач працював на посаді, робота на якій зараховується до державної служби, суд дійшов висновку, що позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".
Відповідно до ч.3 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Матеріали справи свідчать, що позивач із заявою про переведення на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу" звернувся до пенсійного органу 17.12.2024, а отже нарахування та виплата такої пенсії повинна проводитись саме з дня звернення із відповідною заявою, тобто з 17.12.2024.
Щодо врахування довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії, суд зазначає таке.
Суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Відповідно до частини третьої статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Пунктом 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622, визначено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби); розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні; у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць; матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на дату виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах, визначених законодавством, таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі. Середньомісячна сума зазначених виплат за місяць визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за місяць на фактичну чисельність державних службовців за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі. Визначення заробітної плати для призначення пенсії державним службовцям, які працювали в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, здійснюється з урахуванням положень пунктів 4-1 і 4-2 цього Порядку.
Отже, здійснюючи переведення з одного виду пенсії на інший органи Пенсійного фонду України повинні враховувати документи про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та додаткові документи, що є у пенсійній справі.
У рішені про відмову відповідач 1 вказав, що в електронній пенсійній справі позивача наявний акт перевірки достовірності документів, виданих для оформлення пенсій від 09.01.2025 №1700-1002-1/207 (перевірку здійснено Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області) в якому зазначено, що посади в органах податкової служби статтею Закону України «Про державну службу» не передбачені, і було присвоєно ОСОБА_1 , як посадовій особі державної податкової служби, спеціальне звання, стаж державної служби Теологової О.А складає менше ніж 10 років, а відповідно підстави для видачі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 17.12.2024 №141/17-00-10-0206 та №143/17-00-10-0206 відсутні.
Статтею 46 Закону України "Про державну службу" №889-VIII (далі -Закон №889-VIII) визначені особливості стажу державної служби, а саме у частині 2 зазначено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.
Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом №889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII.
Згідно з пунктом 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Отже, в цьому випадку слід керуватись Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (далі - Порядок №283).
Відповідно до пункту 2 Порядку №283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті державної податкової служби.
Окрім цього, згідно з пунктом 342.4 статті 342 Податкового кодексу України (далі - ПК України) посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.
Відповідно до статті 344 ПК України пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу».
При цьому, період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.
Згідно зі статтею 343 ПК України посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються, зокрема, такі спеціальні звання: інспектор податкової служби I рангу; інспектор податкової служби II рангу; інспектор податкової служби III рангу; радник податкової служби I рангу; радник податкової служби II рангу; радник податкової служби III рангу.
Приписами пункту 57 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України установлено, що спеціальні звання податкової служби, встановлені цим Кодексом, присвоюються посадовим особам контролюючих органів, яким раніше було присвоєно спеціальні звання податкової та митної служби. Період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоювалися спеціальні та/або персональні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.
Слід також зазначити, що спеціальним законом, який визначав статус Державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності був Закон України «Про державну податкову службу в Україні» №509-XII.
Цим законом визначено, що посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються спеціальні звання: головний державний радник податкової служби, державний радник податкової служби I рангу, державний радник податкової служби II рангу, державний радник податкової служби III рангу, радник податкової служби I рангу, радник податкової служби II рангу, радник податкової служби III рангу, інспектор податкової служби I рангу, інспектор податкової служби II рангу, інспектор податкової служби III рангу.
Отже, як Законом №889-VIII, так і нормами діючих до нього Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу" (далі - Закон №3723-ХІІ) і Закону №509-ХІІ та Порядку №283 передбачалось зарахування до стажу державної служби роботи (служби) на посадах керівних працівників і спеціалістів в органах державної податкової служби та її територіальних органів.
Разом з тим, згідно з пунктом 9 Порядку присвоєння спеціальних звань посадовим особам органів доходів і зборів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.10.2013 №839 (далі - Порядок №839), посадовій особі, яка перебувала на державній службі та вперше призначена на посаду в органах доходів і зборів, присвоюється спеціальне звання за посадою, на яку призначено особу, з урахуванням встановленого співвідношення рангів державних службовців.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 №306 "Питання присвоєння рангів державних службовців та співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями" затверджено Порядок присвоєння рангів державних службовців, співвідношення рангів державних службовців і військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями згідно з додатками 1-10.
Тобто, наведені норми підтверджують, що посадові особи контролюючих органів, в даному випадку податкового органу, віднесені до державних службовців за певними особливостями, тобто, з присвоєнням спеціальних звань, які відповідають певним категоріям та рангам державних службовців.
З наведеного слідує, що в органах державної податкової служби присвоюються спеціальні звання, які прирівнюються до відповідного рангу державного службовця.
Також, Верховний Суд України сформулював правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах. Зокрема, у постанові від 08.10.2013 у справі №21-275а13 вказано, що аналіз положень статті 37 Закону № 3723, Закону України "Про державну податкову службу в Україні" від 04.12.1990 № 509-ХІІ (чинного на час роботи позивача в податковому органі) дає підстави вважати, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723.
Аналогічний підхід застосування зазначених норм права висловлений і Верховним Судом у постанові від 03.07.2018 (справа №586/965/16-а).
Отже, посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби у податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію. 
Тому суд дійшов висновку, що при переведенні позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" слід враховувати довідки Головного управління Державної податкової служби у Рівненській області від 17.12.2024 року №141/17-00-10-02-06 та від 17.12.2024 року №143/17-00-10-02-06, оскільки згадані довідки є джерелом інформації про доходи позивача, що впливають на правильність обчислення пенсії.
Також суд звертає увагу на те, що за змістом рішення Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у зразковій справі №822/524/18 належним способом захисту прав позивача є зобов`язання пенсійного органу призначити та здійснити нарахування і виплату позивачу пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону «Про державну службу №3723-ХІІ у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного у відповідній довідці
Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки, щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду.
Суд також враховує позицію Верховного Суду, висловлену в постанові від 08.02.2024 у справі №500/1216/23, згідно з якою дії зобов`язального характеру щодо призначення пенсії має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, яким у цьому випадку є Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.
За правилами пункту 4.10. розділу IV Порядку №22-1 (у редакції згаданих вище змін), після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії. З аналізу вказаних вище положень випливає, що після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення (перерахунок) пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, тобто територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, тобто, територіальному органу Пенсійного фонду України, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця перебування особи для здійснення виплати такої пенсії. Тобто, нарахування та виплату пенсії проводить територіальний орган Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання (реєстрації)/перебування особи, яким у даному випадку є Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.
Зважаючи на те, що відмова відповідача у переведенні позивача на інший вид пенсії оформлена рішенням, то суд зазначає, що ефективним способом захисту порушеного права позивача буде визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 10.12.2025 року №172850010659 про відмову ОСОБА_1 у переведенні з 17.12.2024 року на пенсію державного службовця згідно Закону України "Про державну службу" з врахуванням довідок Головного управління Державної податкової служби у Рівненській області від 17.12.2024 р. №141/17-00-10-02-06, №143/17-00-10-02-06; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити з 17.12.2024 р. переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-XII, п.п. 10, 12 "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII, обчисливши таку пенсію виходячи із 60% усіх без винятку складових заробітної плати, відображених у довідках Головного управління Державної податкової служби у Рівненській області від 17.12.2024 року №141/17-00-10-02-06 про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 р. працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), від 17.12.2024 року №143/17-00-10-02-06 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області з 17.12.2024 здійснювати позивачу виплату пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ, пунктів 10, 12 розділу XI «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-УІІ, з урахуванням виплачених сум.
Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини першої статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач як суб`єкт владних повноважень в ході розгляду справи не довів правомірність своєї поведінки в спірних правовідносинах.
Натомість, доводи та аргументи позивача, якими він обґрунтовував позовні вимоги, знайшли підтвердження за наслідками розгляду справи по суті, а тому позовну заяву належить задовольнити повністю.
За правилами частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на вказане, сума судового збору в розмірі 1331,20грн, підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
В И Р І Ш И В :
Позовну заяву задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні на пенсію державного службовця та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 10.12.2025 року №172850010659 про відмову ОСОБА_1 у переведенні з 17.12.2024 року на пенсію державного службовця згідно Закону України "Про державну службу" з врахуванням довідок Головного управління Державної податкової служби у Рівненській області від 17.12.2024 р. №141/17-00-10-02-06, №143/17-00-10-02-06.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити з 17.12.2024 р. переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-XII, п.п. 10, 12 "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII, обчисливши таку пенсію виходячи із 60% усіх без винятку складових заробітної плати, відображених у довідці Головного управління Державної податкової служби у Рівненській області від 17.12.2024 року №141/17-00-10-02-06 та у довідці Головного управління Державної податкової служби у Рівненській області від 17.12.2024 року №143/17-00-10-02-06 здійснити виплату пенсії, з урахуванням виплачених сум.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області з 17.12.2024 здійснювати ОСОБА_1 виплату пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ, пунктів 10, 12 розділу XI «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-УІІ, з урахуванням виплачених сум.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судовий збір у сумі 1331,20грн (одна тисяча триста тридцять одна гривня, 20 коп).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повний текст рішення складений 03 квітня 2026 року 
Учасники справи:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 ) 
Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, 3,м. Слов`янськ,Краматорський р-н, Донецька обл.,84122, ЄДРПОУ/РНОКПП 13486010) 
Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7, м. Рівне, Рівненська обл., 33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076) 

Суддя       Т.О. Комшелюк