Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
04 березня 2026 року 
м. Одеса
Справа № 521/21541/25
Провадження № 2/521/2125/26
Хаджибейський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого - судді Гуревського В.К.
за секретаря - Турава Н.М.,
Учасники справи:
Позивач – ОСОБА_1 
Представник позивача – ОСОБА_2 
Відповідач – ОСОБА_3 
Відповідач – Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради
Представник відповідача – ОСОБА_4 
Третя особа – Орган опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації 
Одеської міської ради
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, за участю третьої особи: Органу опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради, про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дітей без згоди батька, -

в с т а н о в и в :

До Хаджибейського районного суду міста Одеси звернулась ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_3 , Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, з вимогою про надання дозволу на реєстрацію місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , без згоди батька.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на таке.
Позивач ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . 
У шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_2 народилися їхні спільні діти: ОСОБА_5 та ОСОБА_5 . З моменту виписки з пологового будинку 18 лютого 2020 року сім`я проживала за місцем реєстрації батька дітей у місті Одеса. 
З 14 лютого 2025 року відповідач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Під час виконання бойового завдання 28 серпня 2025 року поблизу населеного пункту Олександро-Шультине він зник безвісти, про що позивача було повідомлено відповідним сповіщенням. 
Позивач разом із малолітніми дітьми фактично проживає за місцем реєстрації батька дітей у місті Одеса, що підтверджується актом, складеним сусідами та засвідченим директором КП «ЖКС «Черьомушки». При цьому позивач зареєстрована в Роздільнянському районі Одеської області, а діти не мають зареєстрованого місця проживання. Позивач звернулась до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради із заявою про реєстрацію місця проживання дітей за місцем проживання їх батька, однак їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю згоди батька дітей, який на даний час має статус зниклого безвісти. У зв`язку з неможливістю отримати згоду батька та необхідністю реєстрації місця проживання дітей для реалізації їхніх прав на освіту, соціальний захист та інші гарантії, позивачка звернулась до суду з позовом про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дітей без згоди батька.
Представник відповідача Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради Вознюк Анастасія Володимирівна надала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позовної заяви, посилаючись на таке.
Враховуючи, що позивачем не було надано відповідних документів або інформації, передбачених Законом або Порядком, а саме документу, що підтверджує сплату адміністративного збору та згоди батька – ОСОБА_3 , адміністратором Департаменту було правомірно відмовлено у реєстрації місця проживання малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_5 на підставі норм чинного законодавства України, про що зазначено у заявах про реєстрацію місця проживання від 06 листопада 2025 року.
Департамент є органом, що здійснює реєстрацію місця проживання фізичних осіб, а не надає дозвіл на реєстрацію місця проживання фізичних особам, а отже заявлена позовна вимога взагалі не відноситься до компетенції Департаменту. Отже вимоги позивача до Департаменту є безпідставними та необґрунтованими.
Представник відповідача Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради Вознюк Анастасія Володимирівна надала до суду клопотання про закриття провадження в частині позовних вимог, посилаючись на те, що Департамент є органом, що здійснює реєстрацію місця проживання фізичних осіб, а не надає дозвіл на реєстрацію місця проживання фізичних особам, у зв`язку із чим, Департамент зазначеними повноваженнями не володіє.
Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 05 січня 2026 року надала до суду відповідь на відзив, в якій просила відмовити в задоволенні клопотання про закриття провадження у справі відносно Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради та задовольнити позов у повному обсязі, посилаючись на таке.
Позивачка ОСОБА_1 зазначає, що просить зареєструвати місце проживання малолітніх дітей за адресою реєстрації їх батька ОСОБА_6 , де діти фактично проживають з народження разом із матір`ю. На її думку, така реєстрація відповідає вимогам Цивільного кодексу України та Постанови Кабінету Міністрів України № 265 від 07 лютого 2022 року.
Позивачка також зазначає, що при зверненні до органу реєстрації подала всі необхідні документи, окрім письмової згоди батька дітей та документа про оплату послуги, оскільки відповідач зник безвісти, а оплата здійснюється лише у разі прийняття рішення про проведення реєстрації. Відсутність згоди батька, на її думку, не може бути підставою для відмови у реєстрації місця проживання дітей, оскільки вони фактично проживають за адресою реєстрації батька і не повинні зазнавати негативних наслідків через неможливість отримання такої згоди.
Представник відповідача Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради Вознюк Анастасія Володимирівна надала до суду заперечення на відповідь на відзив, де просила відмовити у задоволенні позовних вимог позивача. Департамент наголосив на тому, що не наділений повноваженнями надавати комусь дозвіл на реєстрацію місця проживання або «відбирати» його, адже не є уповноваженим на те органом. Фактично Департамент є посередником між батьками та не має право займати ту чи іншу сторони.
Ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 05 лютого 2026 року у задоволенні клопотання Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про закриття провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, за участю третьої особи: Органу опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради, про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дітей без згоди батька відмовлено.
Ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 05 лютого 2026 року підготовче провадження у цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 в судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради Вознюк Анастасія Володимирівна в судовому засіданні в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Третя особа Орган опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради в судове засідання не з`явилась.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебувають в зареєстрованому шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народились спільні діти ОСОБА_5 та ОСОБА_5 . З дня виписки дітей з пологового сім`я проживала за місцем реєстрації ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .
З 14 лютого 2025 року мобілізований ОСОБА_3 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 .
01 вересня 2025 року ОСОБА_1 направлено сповіщення сім`ї № 16336, в якому зазначено, що її чоловік - солдат ОСОБА_3 зник безвісти 28 серпня 2025 року під час ведення бойового завдання, поблизу населеного пункту Олександро-Шультине Краматорського району Донецької області. З тих пір відповідач не виходив на зв`язок, інформації про його місце перебування немає. 
ОСОБА_1 разом з двома малолітніми дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_5 продовжують проживати за місцем реєстрації чоловіка позивачки та батька дітей ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . 
Фактичне проживання позивачки та дітей за цією адресою підтверджується Актом від 12 листопада 2025 року, складеним і підписаним сусідами, підписи яких завірені директором КП «Житлово-комунальний сервіс «Черьомушки». Сама позивачка зареєстрована в Роздільнянському районі Одеської області, а діти не мають зареєстрованого місця проживання.
Позивачка особисто звернулась до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради з проханням здійснити реєстрацію місця проживання їх з ОСОБА_3 малолітніх дітей за місцем реєстрації їх батька та місцем їх фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради відмовлено позивачці в здійсненні реєстрації дітей на підставі пункту 3 статті 87 постанови Кабінету Міністрів України № 265 від 07 лютого 2022 року (особа не подала або подала не в повному обсязі необхідні документи або відомості, а саме відсутня згода батька дітей). 
На даний час надати згоду батька дітей на реєстрацію їх місця проживання за вказаною адресою неможливо, оскільки відповідач перебуває в статусі зниклого безвісти. 
В лютому 2026 року дітям має виповнитись 6 років, що вимагає подальшого оформлення їх до школи та обов`язкової наявності у дітей місця реєстрації для реалізації інших прав. Крім того, без зареєстрованого місця проживання дітей, позивачка не може оформити відповідні пільги та субсидію. 
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
Відповідно до ч. 1 ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Згідно ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.
Відповідно до ч. 1 ст. 242 ЦК України, батьки є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей.
Суд, керуючись принципом рівності прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст. 141СК України так і зі змісту Конвенції про права дитини, повинен давати оцінку насамперед об`єктивним обставини життя, які б свідчили про те, що хто саме із батьків, і де саме може створити кращі умови для життя дитини.
Відповідно до п. 16 і 17 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року № 265, місце проживання дитини віком до 14 років може бути задекларовано за адресою місця проживання одного з батьків або інших законних представників, зокрема одночасно із зняттям з попереднього задекларованого/зареєстрованого місця проживання, за декларацією, поданою одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників дитини. Згода іншого з батьків або законних представників дитини підтверджується електронним підписом, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису. У разі ненадання одним із батьків згоди відповідно до вимог цього пункту реєстрація місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, здійснюється відповідно до пункту 33 цього Порядку.
Пунктом 33 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування) встановлено, що подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи віком до 14 років здійснюється одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Згода батьків або інших законних представників може бути надана у присутності особи, яка приймає заяву про реєстрацію місця проживання, або засвідчена нотаріально в установленому законодавством порядку.
Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Закон України «Про охорону дитинства» визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини.
За вимогами ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що реєстрація місця проживання і зняття з місця реєстрації особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.
Пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 року № 207 передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).
Як встановлено, позивач не має можливості зареєструвати місце проживання дітей, оскільки відсутня письмова заява батька дитини – відповідача по справі.
Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Відсутність реєстрації місця проживання дитини за місцем її фактичного проживання суперечить інтересам дитини та суттєво обмежує реалізацію її прав, що гарантовані Конституцією України та законами України, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, право на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист. Відсутність письмової згоди одного з батьків не повинна бути перешкодою для здійснення реєстрації місця проживання дітей. 
За викладених обставин, суд дійшов висновку, що Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради не є належним відповідачем у справі, оскільки цей орган не вирішує питання про надання дозволів на реєстрацію, а проводить реєстрацію місця проживання у встановленому законом порядку, в тому числі на підставі рішення суду. 
З урахуванням законних інтересів дитини, суд вважає, що є підстави для надання дозволу на реєстрацію місця проживання дітей без згоди батька, оскільки це відповідатиме інтересам дітей, а також враховуючи об`єктивні обставини, за якими батько унеможливлений надати відповідний дозвіл.
Враховуючи наведене, зібрані у справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини, суд вважає за необхідне вимоги позивача щодо надання дозволу на реєстрацію місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_5 , без згоди батька в частині вимог до ОСОБА_3 задовольнити.
Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються державні органи, підприємства, установи, організації, громадські організації та громадяни, які звернулися у випадках, передбачених законодавством, із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб, а також споживачі - за позовами, що пов`язані з порушенням їхніх прав.
Згідно зі ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 263, 264, 265, 267, 268, 354 ЦПК України, СУД –
В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 – задовольнити частково. 
Надати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , без письмової згоди батька ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ).
Встановити порядок виконання рішення суду, відповідно до якого, після набрання ним законної сили, це рішення є підставою для Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради для реєстрації місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , без письмової згоди батька ОСОБА_3 .
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

СУДДЯ       В. К. Гуревський

Рішення суду в повному обсязі складено 13 березня 2026 року.