Справа № 690/69/26
Провадження № 2-о/690/11/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2026 року         м. Багачеве 
Багачевський міський суд Черкаської області в складі:
головуючого судді     Линдюка В.С., 
секретар судового засідання   Руденко В.М.,
за участі:
заявника       ОСОБА_1 ,
представника заявника      ОСОБА_2 ,
представника заінтересованої особи   Лещенко О.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Багачевського міського суду Черкаської області в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа – Звенигородський відділ Центрального-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби, про встановлення факту, що має юридичне значення,
ВСТАНОВИВ:
Заявник звернувся до суду з заявою за змістом якої, з урахуванням подальших уточнень, просить встановити факт, що він є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем с. Приозерне Ленінського району Автономної Республіки Крим (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане 10.09.1976 року Приозерською сільською радою Ленінського району Автономної Республіки Крим).
Заявлена вимога мотивована тим, що заявник народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Приозерне Ленінського району Автономної Республіки Крим та проживав у м. Керчі до 2013 року, а потім переїхав до мами в м. Ватутіне Черкаської області. 04.12.1992 року він отримав паспорт зразку 1974 року серії НОМЕР_2 , який його співмешканка, з її слів, знищила в 2014 році під час сварки, та оскільки Автономна Республіка Крим з 2014 року є тимчасово окупованою територією внаслідок збройної агресії російської федерації він не мав змоги відновити там свій паспорт. Звенигородським відділом управління ДМС у Черкаській області відмовлено йому у видачі паспорта громадянина України в зв`язку з неможливістю ідентифікувати його особу та рекомендували звернутися до суду.
У судовому засіданні заявник підтримав заявлену вимогу з підстав, викладених у заяві, та додатково пояснив, що після закінчення школи в період часу з 01.09.1991 року по 29.06.1993 року навчався в професійному технічному училищі № 11 ім. Сіпягіна м. Керчі, після чого до 2001 року працював на корабельнобудівельному заводі «Залив» ім. Бутоми. В 2013 році він разом з матір`ю тимчасового поїхав у м. Ватутіне Черкаської області, але особистих документів чомусь з собою не взяв, а вже після анексії на весні 2014 року російською федерацією Автономної Республіки Крим його співмешканка повідомила, що спалила його паспорт. Додатково вказав, що з 2013 року по даний час він майже постійно, за виключенням поїздок на заробітки в м. Одеса, проживав у м. Ватутіне (на даний час – Багачеве) разом з матір`ю в її будинку. Також повідомив, що має старшу сестру, а його батько помер дуже давно.
Представник заявника адвокат Терещенко Р.В., повноваження якого підтверджено ордером від 29.01.2026 року серії СА № 1067004, підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити, оскільки без встановлення особи заявника в судовому порядку він не матиме можливості оформити паспорт громадянина України та повноцінно реалізовувати свої права.
Представник заінтересованої особи Лещенко О.Б., повноваження якого підтверджено довіреністю від 13.02.2026 року № 17, в судовому засіданні повідомив, що заявник упродовж 2025 року неодноразово звертався до Звенигородського відділу управління ДМС у Черкаській області за консультаціями з приводу оформлення паспорта громадянина України та йому роз`яснювався порядок та підстави документування паспортом громадянина України, а в грудні 2025 року він звернувся з відповідною письмовою заявою про отримання такого паспорту. Водночас оскільки картотеки та архівні матеріали з Автономної Республіки Крим не було вивезено під час його анексії російською федерацією, встановити особу заявника та перевірити факт отримання ним у минулому паспорту зразку 1974 року на даний час не можливо. З урахуванням вказаного, та ненаданням заявником будь-яких офіційних документів з фото, які б посвідчували його особу, у видачі паспорта громадянина України було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду, оскільки Порядком оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року № 302, передбачено можливість встановлення особи для отримання паспорту громадянина України на підставі рішення суду.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 надала показання за змістом яких знає заявника з підліткового віку, оскільки він є ОСОБА_1 , рідним братом її матері ОСОБА_4 , тобто її дядьком. Також повідомила, що заявник постійно проживає зі своєю матір`ю ОСОБА_5 , її бабусею, в належному їй будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та вони вітають його з днем народження ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Свідок ОСОБА_4 надала суду показання про те, що заявник є її рідним молодшим братом ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Приозерне Ленінського району Автономної Республіки Крим. Орієнтовно у 1993 році вона виїхала з Автономної Республіки Крим, а ОСОБА_1 залишився проживати там разом з матір`ю, оскільки їх батько на той час вже помер. Додатково вказала, що в 2013 році ОСОБА_1 переїхав проживати в м. Ватутіне (на даний час Багачеве) до матері, яка на той час вже придбала там будинок.
Допитана свідок ОСОБА_5 надала суду показання відповідно до змісту яких вона є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є заявником у справі. Також пояснила, що ОСОБА_1 у зв`язку з досягненням 16-річного віку в 1992 році отримав паспорт, після закінчення школи навчався у професійному технічному училищі № 11 ім. Сіпягіна м. Керчі, а потім і залишився проживати в м. Керч Автономної Республіки Крим. Також вказала, що влітку 2013 року вона була в гостях у сина та він разом з нею поїхав до м. Ватутіне (на даний час Багачеве), тому що в Автономній Республіці Крим було неспокійно, але не взяв з собою особистих документів, оскільки його співмешканка їх спалила. З 2013 року він постійно проживав з нею у її будинку за адресою: АДРЕСА_1 , але іноді їздив на заробітки в м. Одесу, де в 2019 році отримав травму, та за допомогою волонтерів пройшов лікування, а потім повернувся до м. Ватутіне. 
Заслухавши доводи заявника, представників сторін, показання свідків, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що наявні підстави для задоволення поданої заяви.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Положеннями п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
За змістом п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав як джерело права.
Положеннями п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п. 36 Рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року в справі «Голден проти Сполученого королівства»), та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст. 13 Конвенції).
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Приозерне Ленінського району Кримської області УРСР народився ОСОБА_1 , батьками якого є ОСОБА_6 (росіянин) та ОСОБА_5 (українка), в зв`язку з чим в книзі реєстрації актів по народження зроблено запис № 59, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 10.09.1976 року Приозернівською сільською радою Ленінського району Кримської області, та якому 04.12.1992 року видано паспорт серії НОМЕР_3 про що в даному свідоцтві про народження зроблено відповідну відмітку.
Згідно змісту акту депутата Багачевської міської ради Черкаської області Ульянова І.О., складеного 25.11.2025 року зі слів та в присутності ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , 1976 року народження, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , але там не зареєстрований.
Відповідно до виписки-епікризу від 06.12.2019 року № 14855 в період часу з 05.11.2019 року по 06.12.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив стаціонарне лікування в комунальному некомерційному підприємстві «Міська клінічна лікарня № 11» Одеської міської ради…..
Факт навчання ОСОБА_1 в період часу з 01.09.1991 року по 29.06.1993 року в професійному технічному училищі № 11 ім. Сіпягіна м. Керчі за професією збирач-зварник кмс, підтверджується копією диплому кваліфікованого робітника серії НОМЕР_4 , виданого 01.07.1993 року, та додатком до нього.
Рішенням Звенигородського відділу Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби від 19.12.2025 року відмовлено в оформленні паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 , оскільки за результатами проведених законодавчо передбачених процедур не встановлено даних, які б давали змогу ідентифікувати особу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та не вдалося підтвердити факти отримання зазначеною особою паспортів зразка 1994 року, паспорта громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року.
Встановленим судом обставинам відповідають правовідносини, врегульовані Порядком оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України (далі – Порядок), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року № 302.
Відповідно до змісту пп. 6) п. 100 Порядку територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС має право відмовити особі в оформленні або видачі паспорта, крім іншого, якщо особу не встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи.
Положеннями пп. 5) п. 46 Порядку передбачено, що заявник для оформленням паспорта громадянина України замість втраченого, крім іншого, подає рішення суду про встановлення особи (для особи, якій було відмовлено в оформленні паспорта відповідно до підпункту 6 пункту 100 цього Порядку).
Приписами п. 62 Порядку передбачено, що в разі коли картотеки заяв про видачу паспорта територіального підрозділу ДМС не збереглися, відсутня будь-яка інформація в наявних даних обліку територіального органу ДМС, проводиться процедура встановлення особи відповідно до п. 43 цього Порядку.
За змістом п. 43 Порядку в разі відсутності документів з фотокарткою/відцифрованим образом обличчя особи, отриманих з державних, єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, та за результатами перевірок, за якими особу не ідентифіковано, проводиться процедура встановлення особи шляхом опитування свідка, який був зазначений заявником. Свідками можуть бути дієздатні один із членів сім`ї особи (у тому числі колишня дружина/колишній чоловік), інша близька особа або сусід, які досягли 14-річного віку та мають документи, що посвідчують особу, які підлягають обов`язковому пред`явленню. Для підтвердження того, що особа є членом сім`ї або близькою особою, подаються документи, що посвідчують відповідні факти (свідоцтво про шлюб, свідоцтво про розірвання шлюбу, свідоцтво про народження, рішення суду або інші документи).
З урахуванням вказаного, суд вважає доведеним факт того, що заявник є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем с. Приозерне Ленінського району Автономної Республіки Крим (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане 10.09.1976 року Приозерською сільською радою Ленінського району Автономної Республіки Крим), адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 , а також необхідність встановлення даного факту в судовому порядку, оскільки заявник не має іншої можливості підтвердити свою особу для реалізації права отримання паспорту громадянина України.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 7-13, 76-82, 89, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 293, 294, 315, 316, 319, 353-355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Встановити юридичний факт, що заявник є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем с. Приозерне Ленінського району Автономної Республіки Крим (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане 10.09.1976 року Приозерською сільською радою Ленінського району Автономної Республіки Крим), адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 .
Судові витрати залишити за заявником.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.
Повний текст судового рішення складено 20.03.2026 року.

Суддя          Линдюк В.С.