справа № 631/317/26
провадження № 3/631/204/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2026 року селище Нова Водолага

Суддя Нововодолазького районного суду Харківської області Мащенко Світлана Василівна, розглянувши в залі судових засідань № 1 приміщення суду матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця міста Харків, громадянина України (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Жовтневим РВ ГУМВС України в Харківській області 04.07.2007 року), 
реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_2 , 
одруженого, безробітного, який має на утримані неповнолітніх дітей:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 
та ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_4 ;
зареєстрований та фактично проживає за адресом: 

АДРЕСА_1 ;

за вчинення правопорушень, передбачених частиною 2 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

12.03.2026 року о 22 годині 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 ,- ОСОБА_1 перебуваючи у сімейних відносинах та будучи батьком малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , умисно вчинив домашнє насилля психологічного характеру відносно дитини, а саме: кричав,- чим спричинив страх, емоційну невпевненість, в наслідок вказаних дій завдав шкоду психологічному здоров`ю дитини, тобто вчинив правопорушення, передбачене частиною 2 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, 12.03.2026 року о 22 годині 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 ,- ОСОБА_1 перебуваючи у сімейних відносинах та будучи батьком малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно вчинив домашнє насилля психологічного характеру відносно дитини, а саме: кричав,- чим спричинив страх, емоційну невпевненість, в наслідок вказаних дій завдав шкоду психологічному здоров`ю дитини, тобто вчинив правопорушення, передбачене частиною 2 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зазначені протоколи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення проступків, передбачених частиною 2 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, надійшли до Нововодолазького районного суду Харківської області та постановою судді Мащенко С. В., прийнятою 19.03.2026 року, об`єднанні в одне провадження.

Правопорушник ОСОБА_1 до судді з`явився, свою вину у вчиненому визнав повністю та просив суворо не карати.

Крім повного визнання ОСОБА_1 своєї вини, його винність у вчиненні інкримінованих адміністративних правопорушень також доведена й всіма зібраними, наданими судді та дослідженими нею доказами у їх сукупності. 

Так, відповідно до приписів статті 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, сукупністю даних Протоколів про адміністративне правопорушення(серії ВБА № 202115 та ВБА № 202114), складених 16.03.2026 року інспектором сектору ЮП СВГ ВП № 3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області капітаном поліції Федоренко А . В., підтверджуються обставини, місце та час вчинення правопорушень.

Згідно з рапортами інспектора сектора ЮП СВГ ВП № 3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області капітана поліції Федоренко А. В., поданими 16.03.2026 року на ім`я тимчасового виконувача обов`язків начальника відділення поліції № 3 Харківського РУП № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області полковника поліції Юрченка Юрія, під час відпрацювання матеріалу, внесеного до інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» під № 983 від 02.03. 2026 року, виявлений факт вчинення домашнього насильства, скоєного ОСОБА_1 відносно сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у присутності сестри ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Найбільш незахищеною, вразливою та практично повністю залежною від дорослих частиною суспільства у розрізі забезпеченні своїх прав є діти. Постраждала дитина має всі права постраждалої особи, реалізація яких має забезпечуватися з урахуванням найкращих інтересів дитини, її віку, статі, стану здоров`я, інтелектуального та фізичного розвитку. Проте, якщо дитина не буде визнана постраждалою, то вона не зможе отримати передбачену законом допомогу. Ігнорування присутності дитини під час вчинення домашнього насильства є прямим проявом порушення її прав, гарантованих державою, Конвенцією ООН про права дитини, а також Конвенцією Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьби з цими явищами. Тому, задля забезпечення найкращих інтересів дитини, яка стала свідком (очевидцем) домашнього насильства, необхідно забезпечити умови щодо офіційного надання такій дитині статусу постраждалої особи. Також з огляду на практику розгляду судами адміністративних справ про вчинення домашнього насильства, рішення про притягнення кривдників до відповідальності можуть бути різними в залежності від конкретних обставин та особистого переконання судді. Проте, не зважаючи на це, головною метою поліцейського на стадії фіксації обставин правопорушення в пріоритеті мають стояти права дитини. Тому на підставі викладеного та відповідно до частини 1 статті 19 Конвенції ООН про права дитини, у якій зазначено, що «держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину», також відповідно до статті 26 Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьби з цими явищами (Стамбульська конвенція), у якій стверджується, що діти, які стали свідками домашнього насильства, є жертвами насильства, і відповідно до Закону України «Про запобігання ти протидію домашньому насильству», у якому окремо надане визначення «постраждалої дитини» як особи, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства, складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до реєстраційної картки звернення від 25.02.2026 року № АА-19898881, анонімний заявник повідомив Головне управління Національної поліції в Харківській області про систематичне вчинення психологічного (крики, залучення дітей до конфліктів), фізичного (побиття) домашнього насильства щодо двтей: ОСОБА_2 (13 років), ОСОБА_1 (9 років) та ОСОБА_3 (17 років, особа з інвалідністю) з боку батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_5 . Кривдники зловживають алкогольними напоями, а фізичне насильство останній раз було вчинене 2 роки тому за адресою: АДРЕСА_1 .

З характеристики здобувача освіти 3-а класу Нововодолазького ліцею № 1 Нововодолазької селищної ради Харківської області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , № 01-29/05 від 10.03.2026 року, складеної ОСОБА_6 , вбачається, що дитина навчається у закладі освіти з першого класу. Класний керівник підтримує постійний контакт із батьками дитини. Спілкування відбувається під час батьківських зборів, індивідуальних консультацій та в телефонному режимі. У сім`ї створені належні умови для навчання та розвитку дитини . Учень забезпечений усім необхідним для освітнього процесу: підручниками, зошитами та канцелярським приладдям. На уроках завжди має необхідні навчальні матеріали. Дитина старанна, допитлива та відповідальна. Виявляє значний інтерес до пізнання нового, цікавиться різноманітною пізнавальною інформацією. Часто самостійно знаходить додаткові відомості в мережі "Інтернет" Особливий інтерес виявляє до історії, інформації про космос та різних пізнавальних фактів. Учень має розвинені творчі здібності: Полюбляє ліпити невеликі фігурки, та в позаурочний час відвідує гурток бісероплетіння. Рівень навчальних досягнень високий, до навчання ставиться позитивно. На уроках працює активно, уважно слухає пояснення вчителя, бере участь в обговореннях, охоче відповідає. Домашні завдання виконує регулярно. Інколи можуть траплятися незначні недоліки у виконанні завдань, проте загалом ставлення до навчання сумлінне. З однокласниками підтримує доброзичливі та товариські стосунки, дотримується правил поведінки в закладі освіти. Конфліктних ситуацій за участю дитини не спостерігалося. Навчальні заняття відвідує регулярно. Пропуски занять трапляються лише з поважних причин (переважно через хворобу). У разі відсутності дитини, мама завжди повідомляє класному керівнику. Мама учня активно співпрацює зі школою: відвідує батьківські збори, цікавиться успіхами дитини та життям класного колективу. Дитина бере активну участь у класних та шкільних заходах. Мама, за можливості, відвідує святкові заходи, а в разі неможливості дитина бере участь у них разом із класним керівником. Учень зарекомендував себе як допитлива дитина, яка проявляє інтерес до навчання, має розвинені пізнавальні інтереси та творчі здібності.

Як убачається з характеристики здобувачки освіти 7-А класу Нововодолазького ліцею № 1 Нововодолазької селищної ради Харківської області ОСОБА_2 , 2012 року народження № 01-37/06 від 10.03.2026 року, складеної ОСОБА_6 , Єлизавета навчається у Нороводолазькому ліцеї № l 7-й рік. За час навчання проявила себе як учениця з непростим характером, яка потребує постійної уваги та контролю з боку батьків та педагогів. Дитина виявляє низький рівень відповідальності щодо виконання навчальних обов`язків. Домашні завдання з більшості предметів ігнорує, приходячи на заняття в укриття без підготовлених робіт. Дистанційний формат навчання відвідує несистематично. Рівень академічних досягнень не відповідає її потенційним можливостям через відсутність старанності та систематичної праці. Учениця має запальний темперамент. Вона завжди має власну думку та рішуче її відстоює, демонструючи розвинене почуття справедливості. Єлизавета може дозволити собі некоректні висловлювання, що свідчить про недостатній рівень вихованості та самодисципліни. У вільний час дівчина займається музикою, зокрема, вчиться грі на гітарі. Це хобі є основним напрямком її самореалізації поза межами загальноосвітньої програми. У класі вона не авторит і не прагне до лідерства. Має обмежене коло спілкування (декілька подруг). Зовсім не залежить від думки оточуючих, мало зважає на зауваження однолітків чи колективні норми поведінки. Батьки забезпечили доньку всім необхідними для навчання (гаджети, приладдя). Вони намагаються контролювати начальний процес, проте ОСОБА_7 схильна до обману та маніпуляцій, щоб приховати невиконання завдань чи пропуски уроків.

З письмових пояснень ОСОБА_2 від 13.03.2026 року вбачається, що вона проживає разом із матір`ю ОСОБА_5 , батьком ОСОБА_1 , братами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Останній є інвалідом. Усі разом вони мешкають за адресом: АДРЕСА_1 . Мати та батько в її та брата ОСОБА_8 присутності починають битися між собою, через що вони плачуть, так як їм дуже страшно. 12.03.2026 року приблизно о 22 години 00 хвилин батько був у нетверезому стані та вдарив по спині маму, вони кричали один на одного, а вона та брат ОСОБА_8 плакали. ОСОБА_9 при цьому не бачив, коли вони сваряться. Батьки своїми діями наносять їй психологічну травму, також мама та тато можуть відносно неї казати образливі слова.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 від 13.03.2026 року, він проживає разом із матір`ю ОСОБА_5 , батьком ОСОБА_1 , сестрою ОСОБА_2 та братом ОСОБА_3 за адресом: АДРЕСА_1 . Його батьки зловживають алкогольними напоями та постійно в присутності нього та сестри сваряться, а брат ОСОБА_10 в цей час перебуває у своїй кімнати, так як він є інвалідом, і не чує їх сварок. 12.03.2026 року близько 22 годині 00 хвилин мати з батьком почали сваритись, а він та сестра – плакати, так як вони дуже злякались і прохали батьків припинити сварку, але ті продовжували сваритися і лякати їх своїми криками.

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_1 від 13.03.2026 року, він проживає разом із дружиною ОСОБА_5 та дітьми ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за адресом: АДРЕСА_1 . Вони з дружиною вживають алкогольні напої, при цьому у них виникають сварки в присутності сина ОСОБА_8 та дочки ОСОБА_7 , які під час сварок плачуть. Своїми діями він наносить їм психологічну травму. 12.03.2026 року о 22 годині 00 він з дружиною сварився у присутності доньки ОСОБА_7 та сина ОСОБА_8 , які злякались та плакали, чим він спричинив психічну травму здоров`ю дітей.

Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_5 від 13.03.2026 року, вона проживає разом із чоловіком ОСОБА_1 та дітьми ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за адресом: АДРЕСА_1 . Вони з чоловіком можуть вживати горілку в присутності дітей. Коли вони з чоловіком п`ють, то сваряться, а присутні при цьому діти плачуть, просять їх не сваритись. Розуміє, що своїми діями наносить дітям ОСОБА_8 та ОСОБА_7 психологічну травму. 12.03.2026 року о 22 годині 00 хвилин у неї з чоловіком виникла сварка у присутності дітей, які плакали та просили не сваритись. Вони дуже злякавшись, а тому вони з чоловіком спричинили їм психологічне насилля.

Свідоцтвом про народження (серії НОМЕР_3 ), виданим 03.08.2016 року Нововодолазьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, підтверджено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що 03.08.2016 року складено відповідний актовий запис № 84, та його батьками зазначені громадяни України: ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Також свідоцтвом про народження (серії НОМЕР_4 ), виданим 13.06.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області, підтверджено, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що 13.06.2012 року складено відповідний актовий запис № 76, та її батьками зазначені громадяни України: ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб (серії НОМЕР_5 ), виданого 13.10.2007 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженець міста Харків, та громадянка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженка міста Харків, 13 жовтня 2007 року зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів того ж дня складено відповідний актовий запис за № 529. Прізвище подружжя після державної реєстрації шлюбу « ОСОБА_12 ».

Згідно з формами оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, складеними інспектором сектору ЮП СВГ ВП № 3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області капітаном поліції Федоренко А. В., відносно постраждалих від домашнього насильства ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від кривдника ОСОБА_1 , терміновий заборонний припис не виносився, та виявлений низький рівень небезпеки для постраждалих від домашнього насильства осіб.

Частина 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до частини 2 вказаної статті діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи, є адміністративно караним.

Крім того, пункт «b» статті 3 Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами (так звана Стамбульська конвенція), що вчинена державами – членами Ради Європи 11.05.2011 року, ратифікована із заявами Законом України № 2319-IX від 20.06.2022 року й набрала чинності 01.11.2022 року, визначає домашнє насильство як всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.

З метою реалізацій цих положень внесені зміни у чинне законодавство нашої держави, зокрема, організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства обумовлені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII від 07.12.2017 року (із змінами та доповненнями).

Стаття 1 цього закону у пункті 3 своєї частини 1 визначає домашнє насильство як діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Одночасно із цим пункт 14 цієї ж частини наведеної вище статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» унормовує, що психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

Також у згаданому законодавчому акті законотворець визначив фізичне насильство як форму домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Натомість кривдник – це особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Особа, яка постраждала від домашнього насильства – це особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. 

Проте зазначені особи повинні підпадати під юрисдикцію частин 2 і 3 статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відтак, як обумовлено вказаною нормою права, дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Зважаючи на це, домашнє насильство характеризується такими ознаками: 
- умисність (з наміром досягнення бажаного результату); 
- спричинення шкоди; 
- наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства);
- системна основа; 
- порушення прав і свобод людини; 
- значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство;
- повна влада та контроль над постраждалою особою; 
- насильницькі дії у відносинах між близькими людьми тощо.

Отже, оцінивши матеріали справи та наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, своєчасному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважаю факт вчинення  ОСОБА_1 правопорушень, передбачених частиною 2 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведеним, а тому він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 , є щире розкаяння винного.

Обставин, що обтяжують його відповідальність, суддею не встановлено.

При накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, суддя враховує характер вчинення правопорушення, ступень вини, майновий стан, особу правопорушника, а також наявність обставини, що пом`якшує відповідальність винного, та відсутність тих, що її обтяжують, й вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 30 х 17 гривень = 510,00 гривень. 

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушень, передбачених частиною 2 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладаючи на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, слід вирішити питання про стягнення з нього й судового збору.

Так, відповідно до вимог статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. При цьому розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Таким законом, що встановлює правові засади справляння судового збору, є Закон України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 року (із змінами та доповненнями), частина 1 та пункт 5 частини 2 статті 4 якого передбачають, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у сумі, яка дорівнює 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому він справляється. 

Пунктом 9 частини 1 статті 40 Бюджетного кодексу України № 2456-VІ від 08.07.2010 року (із змінами та доповненнями) визначено, що розмір прожиткового мінімуму на відповідний бюджетний період у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для основних соціальних і демографічних груп населення визначається Законом про Державний бюджет України.

Відповідно до приписів абзацу 3 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» № 4695-IX від 03.12.2025 року, з 1 січня 2026 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб встановлений в сумі 3328,00 гривень.

Таким чином, у зв`язку із накладенням на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, з нього слід стягнути й судовий збір на користь держави у розмірі 665,60 гривень, із розрахунку: 0,2 х 3328,00 гривень = 665,60 гривень.

Приймаючи постанову, суддя також вважає за необхідне зазначити, що пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд – у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області.

За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Окрім того, Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів», що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

Зокрема, відповідно до підпункту 20 пункту 3 та абзаців 3 і 6 підпункту 20 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Нововодолазький район Харківської області та утворені Красноградській район Харківської області (з адміністративним центром у місті Красноград) у складі території Старовірівської сільської територіальної громади (на цей час Берестинський район та місто Берестин відповідно) та Харківський район Харківської області (з адміністративним центром у місті Харків) у складі території Нововодолазької селищної територіальної громади, що затверджені Кабінетом Міністрів України, тощо.

При цьому, як чітко визначив законотворець у пункті 6 своєї Постанови, у продовж тримісячного строку з дня набрання нею чинності Кабінет Міністрів України повинен привести свої нормативно-правові акти у відповідність із нею та забезпечити таке приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів.

Одночасно із цим, приписами статті 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями), а також статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», закріплено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності, спеціалізації, інстанційності і визначається законом.

Пунктом 3-1 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» вищезазначеного Закону на законодавчому рівні унормовано, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до цього, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України.

Натомість, закон, який змінює існуючу систему судоустрою та приводить її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою, не прийнятий, Валківський окружний суд на цей час свою діяльність не розпочав, воєнний стан на території України не припинений та не скасований, а тому справа перебувала на розгляді судді належного та повноважного суду.

На підставі викладеного, діючи в точній відповідності із законом, з метою зміцнення законності, виховання особи, яка вчинила це адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, керуючись статтею 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями); статтею 17 і пунктом 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року (із змінами та доповненнями); Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів»; пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року; статтею 40 Бюджетного кодексу України № 2456-VІ від 08.07.2010 року (із змінами та доповненнями); статтею 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 року (із змінами та доповненнями); абзацом 3 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» № 4695-IX від 03.12.2025 року; частиною 5 статті 7, статтями 23, 27, 33 - 35, 38, 40-1, частинами 1 і 2 статті 173-2, статтями 245, 246, 249, 251, 252, частиною 2 статті 268, частиною 2 статті 277, статтями 280, 283 – 285, частиною 2 статті 287 та статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення № 8073-Х від 07.12.1984 року (із змінами та доповненнями), -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративних проступків, передбачених частиною 2 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 510,00 гривень (п`ятсот десять гривень 00 копійок).

Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 гривень (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до відповідальності, її законним представником, захисником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області. 

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова про накладення адміністративного стягнення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами, звертається до виконання протягом трьох місяців і підлягає виконанню з моменту її винесення, за виключенням випадків, прямо передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Постанову винесено, оформлено шляхом комп`ютерного набору та підписано суддею в одному примірнику.

Суддя          С. В. Мащенко