Слобідський районний суд міста Харкова 

Номер провадження 1-кп/641/101/2026 	Справа № 641/4692/25 	

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2026 року Слобідський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого – судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора – ОСОБА_2 ,
обвинуваченого – ОСОБА_3 , 
секретаря – ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025221150000661 від 03.06.2025 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харкова, не працюючого, із середньою освітою, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, 
- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , 02.06.2025 в період часу з 13 години 00 хвилин до 13 години 30 хвилин, більш точного часу не встановлено, перебував поблизу дитячого майданчика, який розташований за адресою: м. Харків, бульвар Жасміновий, 14А, де побачив раніше невідомого ОСОБА_5 , у якого в руках перебував належний ОСОБА_6 мобільний телефон. В цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення вищевказаного мобільного телефону. В цей же день, ОСОБА_3 приблизно о 13 годині 50 хвилин, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що ОСОБА_5 поклав телефон до барсетки, яку залишив на лавці без нагляду, діючи умисно, протиправно, в умовах воєнного стану, поширеного на території України, будучи обізнаним про Указ Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2024 продовженого до теперішнього часу, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і, бажаючи їх настання, впевнившись в тому, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, взяв з лавки барсетку (матеріальної цінності не становить), в якій знаходився мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 13 Pro 8/256 GB», вартістю 5950,00 гривень, у чохлі, вартістю 126,67 гривень та сховав її до сумки, яка малась при ньому. Після чого, ОСОБА_3 з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, обернувши його на свою користь і розпорядившись ним на свій розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 6076,67 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, пояснив, що 02.06.2025 року в обідній час з 13 години до 13:30 хвилин, неподалік дитячого майданчика, що розташований біля бульвару Жасмінового, 14А в м. Харкові, побачив незнайомого чоловіка із мобільним телефоном в руках та вирішив викрасти вказаний телефон. Побачив, що мобільний телефон чоловік поклав у свою барсетку, яку залишив без нагляду на лавці. Впевнився, що за ним не наглядають, викрав барсетку разом із телефоном, сховавши у свою сумку. Після чого, з місця події пішов. Зазначив, що хотів повернути телефон за винагороду, але не встиг, його зупинили співробітники поліції. Підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, свою провину визнав в повному обсязі. 
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти розгляду справи в порядку, передбаченому положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України. Покарання просила призначити обвинуваченому на розсуд суду. 
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою провину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні (злочині) при обставинах, викладених в обвинувальному акті, розкаюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочині), і судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції - роз`яснивши обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.
За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення (злочину) в судовому засіданні доведена повністю. 
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. 
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає її щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині).
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" зазначає, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й, зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує пом`якшуючу покарання обставину та відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також бере до уваги, що обвинувачений на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не працює, в силу ст. 89 КК України, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, не є військовозобов`язаним та не підлягає військовому обліку. Крім того, суд враховує, що відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів. Також, суд враховує позицію прокурора, який просив призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, із застосування положень ст. 75 КК України строком на 3 роки.
За таких обставин, суд дійшов висновку щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, що буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Разом з тим, враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку щодо можливості виправлення обвинуваченого без відбування покарання, застосувавши до нього положення ч.1 статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Питання про судові витрати та скасування арешту майна, суд вирішує відповідно до ст. ст.124,174 КПК України.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не застосовувався, тому вказане питання судом не вирішується. 
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на П`ЯТЬ років.
На підставі ч.1 ст.75 КК України, ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку –ОДИН рік, не вчинить нового злочину й виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України, а саме – періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. 
Запобіжний захід ОСОБА_3 , в даному кримінальному провадженні не застосовувався, тому вказане питання судом не вирішується. 
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Слобідського районного суду м. Харкова від 05.06.2025 року, на тимчасово вилучене майно в ході огляду місця події від 02.06.2025 за адресою: м. Харків, бул. Жасміновий, 14А, а саме: потожировий змив з поверхні чохла з мобільного телефону (зразок марлевого тампону), поміщені в паперовий конверт; мобільний телефон ТМ «Redmi Note 13 Pro» в корпусі бірюзового кольору, поміщений до сейф-пакету PSP 1257534; поясна сумка чорного кольору з написом «Sport», поміщена до сейф-пакету RIC 2147165 та зв`язка ключів з двох штук, поміщена до паперового конверту. 
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням експертизи № СЕ-19/121-25/15024-ТВ від 17.06.2025 року в сумі 3565,60 грн.
Речові докази:
- DVD-R диск з відеозаписом по факту крадіжки на дитячому майданчику за адресою: м. Харків, бул. Жасміновий, буд. 14А від 02.06.2025, що знаходиться в кримінальному провадженні - зберігати протягом всього часу його зберігання;
- коробок з-під мобільного телефону марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 13 Pro 8/256 GB Forest Green», ІМЕІ НОМЕР_1 та фіскальний чек на придбання телефону з магазину «Комфі» (за адресою: м. Харків, пр. Г. Харкова, 257) від 05.10.2024 року; 
мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 13 Pro в корпусі бірюзового кольору, поміщений до сейф-пакету PSP 1257534; поясна сумка чорного кольору з написом «Sport» та зв`язка ключів з двох штук, що повернуті під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_6 – вважати повернутим останній;
- потожировий змив з поверхні чохла з мобільного телефону (зразок марлевого тампону), поміщені в паперовий конверт, що переданий на зберігання до камери схову при ВП № 2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя -   	ОСОБА_1