ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний номер справи: 766/1872/26    Головуючий у 1-й інстанції: Кузьміна О.І.
Номер провадження: 22-ц/819/788/26      Доповідач: Воронцова Л.П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2026 року         м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого (суддя- доповідач): Воронцової Л.П.
суддів:    Майданіка В.В.
Склярської І.В.
секретар    Андрєєва В.В.
учасники справи:
заявник (боржник) - ОСОБА_1 ,
представник заявника - адвокати Пересоляк Олександр Сергійович, Смик Дарина Павлівна,
суб`єкт оскарження - старший державний виконавець Пономаренко Ігор Олександрович, головний державний виконавець Жайворонок Наталя Ігорівна, Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України
заінтересована особа ( стягувач) - ОСОБА_2 ,
представник стягувача - Косєй Катерина Віталіївна,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 , від імені якої діє адвокат Косєй Катерина Віталіївна, на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 03 березня 2026 року, постановлену суддею Кузьміною О.І., дата складання повного судового рішення відсутня, у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Пересоляк Олександр Сергійович на бездіяльність державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пономаренка Ігоря Олександровича, визнання неправомірними та скасування постанов державного виконавця Суворовського ВДВС у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Жайворонок Наталії Ігорівни, заінтересована особа: ОСОБА_2 , -
ВСТАНОВИВ:
Описова частина 
Короткий зміст скарги
ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Пересоляк О.С. звернувся до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пономаренка Ігоря Олександровича, визнання неправомірними та скасування постанов державного виконавця Суворовського ВДВС у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Жайворонок Наталії Ігорівни, заінтересована особа: ОСОБА_2 . 
В обґрунтування скарги зазначає, що рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 07.02.2020 (справа №766/22123/19) стягнуто з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04 листопада 2019 року та до досягнення дитиною повноліття.
11.03.2020 старшим державним виконавцем Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиці Пономаренко І. О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 61504384), виконавчий лист перебував на виконанні, а він сплачував аліменти.
У провадженні Херсонського міського суду перебуває цивільна справа № 766/17552/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. 05.01.2026 року адвокатом отримано доступ до матеріалів справи та стало відомо про оскаржувану постанову. 
Починаючи з 11.11.2025 державним виконавцем було вчинено ряд виконавчих дій у вказаному виконавчому провадженні, в тому числі й накладено на боржника штраф на користь держави, винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.
Вважає, що невірне встановлення державним виконавцем розміру заборгованості зі сплати аліментів, не може може бути підставою перекладання тягара відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 50% суми заборгованості зі сплати аліментів на платника, оскільки до виникнення заборгованості в такому значному розмірі призвели не винні дії боржника, а бездіяльність державного виконавця та помилковість обрахунків.
Починаючи з 20.12.2022 він був мобілізований до лав ЗСУ, є військовослужбовцем і на час розгляду справи знаходився в зоні бойових дій, що підтверджується довідкою про проходження військової служби від 12.01.2026 виданою військовою частиною, військовим квитком, посвідченням УБД. Він вважав, що державним виконавцем здійснюється відрахування аліментів з ВЧ, де він проходить військову службу, про що відомо державному виконавцю, виходячи з матеріалів виконавчого провадження. Зазначені докази підтверджують відсутність винної поведінки ОСОБА_1 і його свідомого ухиленням від сплати аліментів.
Згідно розрахунку заборгованості по аліментам, станом на 19.11.2025 року, вона складає 532 487,97 грн.
11 листопада 2025 року головним державним виконавцем Суворовського ВДВС у місті Херсоні Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Жайворонок Н.І. винесено постанову про арешт коштів боржника, підстава: наявна заборгованість по аліментах, сума звернення стягнення: 575 056.61 грн.
Зазначений у постанові розмір заборгованості ( 575 056, 61 грн) суперечить розрахунку заборгованості станом на 19.11.2025 року ( 532 487,97 грн ). 
Натомість, у заочному рішенні Херсонського міського суду від 13.08.2025 у справі № 766/10028/24 за позовом ОСОБА_2 про позбавлення його батьківських прав зазначено, що відповідно до довідки старшого державного виконавця від 31.05.2024 року , заборгованість зі сплати аліментів боржника ОСОБА_1 становить 91 090 грн. 88 коп., долучено розрахунок .
Із розрахунку заборгованості від 19.11.2025, що здійснений державним виконавцем Жайворонок Н.І., вбачається розмір заборгованості станом на травень 2024 року 215 066,94 грн, що свідчить про обґрунтовані сумніви у його достовірності, тому не може бути взятий для здійснення обрахунку штрафу.
У оскаржуваній постанові державний виконавець постановив накласти штраф на боржника: ОСОБА_1 на користь держави у розмірі 261 822.23 грн., що очевидно суперечить вимогам ч. 14 ст. 71 ЗУ "Про виконавче провадження" .
Крім того, 11.11.2025 постановою державного виконавця Жайворонок Н. І. встановлено тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами у виконавчому провадженні № 61504384, що суперечить пп.3 п. 10 ст 71 ЗУ "Про виконавче провадження". 
Просить визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пономаренка Ігоря Олександровича щодо не вчинення своєчасно заходу примусового виконання звернення стягнення на заробітну плату боржника, починаючи з січня 2023 року; визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Жайворонок Наталії Ігорівни Суворовського ВДВС у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про накладення штрафу від 08.12.2025р. у виконавчому провадженні № 61504384 відносно боржника ОСОБА_1 ; визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Жайворонок Наталії Ігорівни Суворовського ВДВС у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 11.11.2025р. у виконавчому провадженні № 61504384 відносно боржника ОСОБА_1 .
Короткий зміст судового рішення і мотиви його ухвалення
Ухвалою Херсонського міського суду від 03 березня 2026 року скаргу адвоката Пересоляк Олександра Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пономаренка Ігоря Олександровича, визнання неправомірними та скасування постанов державного виконавця Суворовського ВДВС у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Жайворонок Наталії Ігорівни, інша особа: ОСОБА_2 - задоволено.
Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пономаренка Ігоря Олександровича щодо не вчинення своєчасно заходу примусового виконання звернення стягнення на заробітну плату боржника, починаючи з січня 2023 року.
Визнано неправомірною та скасовано постанову державного виконавця Жайворонок Наталії Ігорівни Суворовського ВДВС у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про накладення штрафу від 08.12.2025р у виконавчому провадженні № 61504384 відносно боржника ОСОБА_1 . 
Визнано неправомірною та скасовано постанову державного виконавця Жайворонок Наталії Ігорівни Суворовського ВДВС у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 11.11.2025р у виконавчому провадженні № 61504384 відносно боржника ОСОБА_1 .
Задовольняючи вимоги скарги ОСОБА_1 суд вважав, що виконавець не вчинив передбачених законом заходів щодо примусового виконання рішення суду, а саме : не провів перевірку щодо виявлення рахунків, електронних гаманців боржника, нерухомого і рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника, тому прийшов до висновку щодо неправомірної бездіяльності державного виконавця Пономаренка І. О. щодо не вчинення своєчасно заходів примусового виконання - звернення стягнення на заробітну плату боржника, починаючи з січня 2023 року. Постанова про накладення арешту на грошові/ електронні гроші боржника винесена лише 11.11.2025, а постанова про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника взагалі не була винесена державним виконавцем та не була направлена до військової частини за місцем служби ОСОБА_1 .
Суд вважав недоведеним наявність у діях боржника ухилення від виконання рішення суду без поважних причин, відсутність вини ОСОБА_1 в утворенні заборгованості зі сплати аліментів, оскільки він не приховував свого доходу, тривалий час перебував на військовій службі у ЗСУ, де отримував заробітну плату, при цьому державним виконавцем не було вчинено жодних дій щодо перевірки майнового стану боржника та його доходів, що призвело до порушення прав скаржника як сторони виконавчого провадження, бездіяльність державного виконавця Суворовського РВ ДВС у місті Херсоні Пономаренка І. О. щодо не вчинення своєчасних заходів примусового виконання - звернення стягнення на заробітну плату боржника є неправомірною, тому підлягає скасуванню постанова державного виконавця Жайворонок Н. І Суворовського ВДВС у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про накладення штрафу від 08.12.2025, яка створить для боржника непомірний фінансовий тягар.
На час винесення 11.11.2025 постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, ОСОБА_1 перебував на військовій службі, що підтверджується наданими ним документами, тому накладене державним виконавцем тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами не відповідає вимогам п. 3 ч. 10 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження", суттєво обмежує діяльність ОСОБА_1 при виконанні службових обов`язків, тому постанова підлягає скасуванню.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
Не погоджуючись із ухвалою суду ОСОБА_2 , від імені якої діє адвокат Косей К.В. подала апеляційну скаргу посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, порушення норм процесуальногот права та неправильне застосування норм матеріального права в частині визнання бездіяльності державного виконавця неправомірною та в частині скасування постанови про накладення штрафу. 
Зазначає, що у порушення норм процесуального права суд ухвалив рішення без дослідження матеріалів виконавчого провадження на підставі документів, наданих скаржником.
При цьому саме матеріали виконавчого провадження містять ключову інформацію, необхідну для правильного вирішення справи, без дослідження яких суд не мав можливості достовірно встановити чи вчинив виконавець передбачені законом виконавчі дії.
Суд не врахував обов`язок боржника повідомляти про зміну місця роботи, передбачений п. 4 ч. 4 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження", дійшов висновку про неправомірну бездіяльність виконавця, обґрунтовуючи його виключно обов`язками виконавця за ч. 8 ст. 48, ч. 4 ст. 71, ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження". 
ОСОБА_1 був мобілізований 20.12.2022 року до військової частини НОМЕР_1 . Ця обставина є зміною місця роботи (служби) у розумінні п. 4 ч. 4 ст. 19 Закону, однак, не повідомив державного виконавця про проходження військової служби, найменування та місцезнаходження військової частини, реквізити для відрахування аліментів з грошового забезпечення.
Висновок суду про те, що боржник не приховував свого доходу і у його діях відсутня вина в утворенні заборгованості суперечить фактичним обставинам, встановленим судом та підтвердженим матеріалами скарги, яким суд не надав належної правової оцінки.
По-перше, з розрахунку заборгованості від 19.11.2025 року вбачається, що боржник здійснював сплату аліментів лише в окремі місяці та в незначних сумах, що беззаперечно доводить: боржник був обізнаний про існування виконавчог провадження № 61504384; усвідомлював свій обов`язок зі сплати аліментів; мав фізичну можливість здійснювати платежі (оскільки фактично їх здійснював, хоча й нерегулярно); свідомо обрав тактику нерегулярної та неповної сплати замість того, щоб забезпечити системне відрахування через бухгалтерію військової частини або повідомити виконавця про місце служби.
По-друге, висновок суду про те, що боржник не приховував свого доходу, є внутрішньо суперечливим. Суд одночасно встановив, що боржник не повідомив виконавця про місце служби, постанова про звернення стягнення на зарплату взагалі не була винесена державним виконавцем та не була направлена до військової частини за місцем служби, і якщо такі дії виконавця є наслідком не повідомлення боржником виконавця про місце роботи (служби), то вони є саме тією формою приховування, яка призвела до неможливості примусового стягнення аліментів. 
По-третє, висновок суду про те, що боржник тривалий час перебував на військовій службі у ЗСУ, де отримував заробітну плату і що це є єдиним джерелом його доходу, навпаки, свідчить проти позиції боржника, який мав підстави та можливості самостійно звернутися до фінансової служби (бухгалтерії) військової частини із заявою про відрахування аліментів, чого не зробив протягом більш ніж трьох років. Ця процедура є стандартною для військовослужбовців та не потребує участі державного виконавця.
Суд неправильно застосував правовову позицію Великої Палати Верховного Суду у справі № 2610/27695/2012, без аналізу відмінностей фактичних обставин справ, чим порушив вимоги ч. 4 ст.263 ЦПК України.
Скасовуючи постанову державного виконавця про накладення штрафу від 08.12.2025, суд мотивував своє рішення відсутністю вини боржника, проте абз. 3 ч. 14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" є імперативною нормою та не ставить накладення штрафу в залежність від встановлення вини боржника. Закон пов`язує виникнення обов`язку виконавця накласти штраф виключно з об`єктивним фактом — наявністю заборгованості, сукупний розмір якої перевищує встановлений поріг. 
Об`єктивні підстави для накладення штрафу існували на момент винесення постанови та існують на теперішній час.
Допущену у постанові технічну помилку (штраф "на користь держави" замість "на користь стягувача") стягувач просила суд виправити шляхом зобов`язання виконавця винести нову постанову з належним формулюванням.
Оскаржувана ухвала безпосередньо впливає на інші судові провадження за участю тих самих сторін, а встановлені у ній обставини можуть бути використані боржником при ухваленні судових рішень або перегляді уже прийнятих рішень. 
Просила апеляційну скаргу задовольнити. Ухвалу Херсонського міського суду від 03 березня 2026 року у справі № 766/1872/26 скасувати в частині визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця Пономаренка Ігоря Олександровича; визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця Жайворонок Наталії Ігорівни про накладення штрафу від 08.12.2025 у виконавчому провадженні № 61504384.
Ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити.
Зобов`язати державного виконавця Жайворонок Наталю Ігорівну усунути допущену у постанові від 08.12.2025 технічну помилку шляхом винесення нової постанови про накладення штрафу відповідно до ч. 14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" із застосуванням належної форми, що передбачає стягнення штрафу на користь стягувача.
В частині скасування постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 11.11.2025 — ухвалу суду залишити без змін.
Позиція інших учасників справи
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 боржник ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Смик Д.П. зазначає, що предметом розгляду даної скарги є бездіяльність державного виконавця, а не дії боржника. Виконавцю ніщо не заважало регулярно виконувати свої обов`язки, інформація про офіційні джерела отримання доходу боржником є відкритою. ОСОБА_1 вважав, що аліменти із нього утримуються, не ухилявся від виконання зобов`язання, тому ключовим в даній справі є акцент на відсутності вини боржника під час виникнення заборгованості по сплаті аліментів та оцінка дій учасників виконавчого провадження через засади цивільного права добросовісності, справедливості, розумності, зокрема, і в діяннях державного виконавця. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.
Провадження в суді апеляційної скарги
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2026 визначено склад колегії суддів для розгляду даної справи: Воронцова Л.П. (суддя- доповідач), Майданік В.В., Склярська І.В.
Ухвалою суду від 17.03.2026 відкрито провадження у справі.
Ухвалою суду від 30.03.2026 справу призначено до судового розгляду на 13.04.2026.
Встановлені судом обставини справи
Рішенням Херсонського міського суду 07.02.2020 року по справі №766/22123/19, яке звернуто до примусового виконання, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04 листопада 2019 року до досягнення дитиною повноліття. 
11 березня 2020 року старшим державним виконавцем Суворовського РВ ДВС у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пономаренко І. О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 61504384. 
З 20.12.2022 ОСОБА_1 мобілізований до лав ЗСУ, є військовослужбовцем , виконує бойові завдання, що підтверджується довідкою про проходження військової служби від 12.01.2026р., виданою військовою частиною НОМЕР_1 , військовим квитком, посвідченням НОМЕР_2 від 30.01.2024 року. 
Згідно відомостей із АСВП щодо виконавчого провадження ВП № 61504384 (стягнення аліментів із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на доньку ОСОБА_4 , 2019 року народження) вбачається, що у період із жовтня 2021 року по 10 листопада 2025 року виконавчі дії у ньому не здійснювалися.
11 листопада 2025 року постановою головного державного виконавця Суворовського РВ ДВС у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Жайворонок Н.І. накладено арешт на грошові/ електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/ електронних гаманцях, а також на кошти/ електронні гроші на рахунок /електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/ електронних грошей, що містяться на рахунках/ електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та /або звернення стягнення на які заборонено законом та належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору /основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 575 056,61грн.
Того ж дня, 11.11.2025, постановою головного державного виконавця Жайворонок Н.І. встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа №766/22123/19.
Відповідно до розрахунку заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів складеного державним виконавцем ОСОБА_5 станом на 19.11.2025 сукупний розмір заборгованості з моменту відкриття провадження складає 522 788,74грн.
08 грудня 2025 року постановою головного державного виконавця Суворовського РВ ДВС у місті Херсоні Жайворонок Н.І. у зв`язку із заборгованістю зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, на ОСОБА_1 накладено штраф на користь держави у розмірі 261 822,23грн.
Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду
В судове засідання учасники, які не з`явився, належним чином повідомлений про дату, місце і час розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи в порядку частини 2 статті 372 ЦПК України.
Відповідно до вимог частини 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону ухвала суду у повній мірі не відповідає.
Ухвала суду переглядається у частині вимог скарги про визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця, скасування постанови державного виконавця від 08.12.2025 про накладення штрафу, в частині скасування постанови від 11.11.2025 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами не оскаржується, тому не переглядається.
Мотиви, якими керується апеляційний суд та застосовані норми права
Щодо вимог скарги про визнання незаконною бездіяльності державного виконавця
Задовольняючи скаргу ОСОБА_1 про визнання незаконною бездіяльності державного виконавця Суворовського РВ ДВС у м. Херсоні Пономаренка І.О., суд першої інстанції вважав, що виконавець не вчинив передбачених законом заходів щодо примусового виконання рішення суду - звернення стягнення на заробітну плату боржника , а саме : не провів перевірку щодо виявлення рахунків, електронних гаманців боржника, щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника, звернення стягнення на заробітну плату боржника та почав проводи дії щодо примусового виконання рішення суду лише в 2025 році.
Колегія суддів частково погоджується із висновком суду у зазначеній частині вимог скарги з наступних підстав.
Відповідно до статті 447 – 1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною першою статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
У частині 5 статті 18 Закону зазначено, що під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.
Відповідно до частини 8 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не менше одного разу на два тижні - щодо виявлення рахунків, електронних гаманців боржника, не менше одного разу на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.
Аналіз вище зазначених норм права свідчить про те, що згідно ЗУ "Про виконавче провадження" державний виконавець повинен періодично проводити перевірки з метою належного виконання рішення суду. Такі перевірки мають вчинятися державним виконавцем систематично.
Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_1 по аліментам вбачається що ним було здійснено виплату аліментів у січні 2022 року в сумі 2560, 00 грн та у січні 2023 року в сумі 2 560,00 грн, надалі ним виплата аліментів не здійснювалася.
Згідно інформації із виконавчого провадження ВП № 61504384, яка є доступною в АСВП для учасників виконавчого провадження та суду вбачається, що будь-які виконавчі дії у період із жовтня 2021 року по 10.11.2025 року у вказаному виконавчому провадженні не вчинялися.
Разом із тим, відповідно до частини 5 статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" боржник зобов`язаний:
1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення;
2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій;
3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронні гаманці в емітентах електронних грошей, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України;
4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини;
5) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця;
6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.
Отже Закон покладає взаємні права і головне обов`язки як на державного виконавця, так і на боржника, який зобов`язаний не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення змін у його майновому стані – працевлаштуванні повідомити виконавця про такі зміни.
ОСОБА_1 після мобілізації до ЗСУ у грудні 2022 року та проходячи військову службу не повідомив державного виконавця про наявність у нього роботи (служби) та військового забезпечення, на яке можливо звернути стягнення за виконавчим документом про стягнення аліментів.
З огляду на вище зазначене, доводи апеляційної скарги стягувача про обов`язок боржника повідомляти державну виконавчу службу про зміну місця роботи, не скасовують обов`язок держаного виконавця в межах ВП № 61504384 здійснювати систематично і у повному обсязі покладені на нього обов`язки та висновки суду щодо протиправної бездіяльності державного виконавця не спростовують.
Щодо доводів скарги на постанову про накладення штрафу
Задовольняючи вимоги скарги ОСОБА_1 у частині визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця про накладення на боржника штрафу суд врахував, що представником ДВС не надано доказів на вчинення боржником умисних дій на ухилення від сплати аліментів в межах виконавчого провадження, відсутність вини останнього в утворенні заборгованості, натомість, ураховуючи не вчинення державним виконавцем дій щодо звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 , перевірки його майнового стану, вважав, що накладання державним виконавцем на боржника штрафу у розмірі 50% заборгованості зі сплати аліментів у сумі 261 822,23 грн є неправомірним та створить для боржника непомірний фінансовий тягар.
Повністю із висновком суду у зазначеній частині вирішених вимог скарги колегія суддів погодитися не може.
Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом (пункт 16 частини третьої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження").
Згідно з частиною третьою статті 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.
Відповідно до частини чотирнадцятої статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.
За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.
За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.
У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік.
Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу.
У пункті 8 глави XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802, визначено, що виконавець накладає на боржника штраф у розмірі та у випадках, визначених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону № 1404-VIII.
Постанова про накладення штрафу оформлюється відповідно до вимог пункту 7 розділу І цієї Інструкції та містить відомості про розмір заборгованості, яка утворилася з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, та суму штрафу.
За змістом частини 14 статті 71 Закону України " Про виконавче провадження" вбачається, що підставою для накладення штрафу на боржника у відповідності до зазначеної норми є наявність заборгованості зі сплати аліментів за певний період часу, і об`єктивні підстави для накладення штрафу на боржника існували на момент винесення оскарженої постанови.
У розглядуваній справі встановлено, що згідно з постановою державного виконавця про накладення штрафу від 08 грудня 2025 року заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів станом на 19 листопада 2025 року склала 522 788,74 грн та перевищила суму відповідних платежів за три роки. Посилання ОСОБА_1 у скарзі як на підставу визнання незаконною та скасування постанови про накладення на нього штрафу внаслідок неправильного розрахунку розміру заборгованості, що підтверджується, на його думку, відмінністю розміру такої заборгованості у інших довідках державного виконавця є безпідставними, оскільки розмір заборгованості по аліментам боржника у наведених останнім посиланнях стосувався різних періодів, визначався і як лише заборгованість, так і з урахуванням інших складових : індексації, виконавчого збору.
ОСОБА_1 не оскаржив наявність заборгованості зі сплати аліментів та її розмір в установленому законом порядку і така не скасована. При цьому, вказаний розмір заборгованості зі сплати аліментів боржником ОСОБА_1 утворився, як внаслідок неналежного виконання виконавцем службових обов`язків, так і недобросовісного виконання боржником зобов`язань по сплаті аліментів на неповнолітню дитину за рішенням суду, своєчасного не повідомлення державного виконавця про наявне місце роботи (служби) із грудня 2022 року, так і фінансової частини (бухгалтерії) військової частини за місцем проходження служби, добровільного виконання зобов`язання зі сплати аліментів.
Відповідно до вимог статті 71 Закону "Про виконавче провадження" державний виконавець наклав на боржника штраф у розмірі 50% від встановленої суми заборгованості. 
Разом із тим, постановою державного виконавця від 08 грудня 2025 року штраф стягнуто на користь держави, тоді як відповідно до частини чотирнадцятої статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" суми штрафів за невиконання судових рішень про стягнення аліментів, передбачені цією частиною перераховуються стягувачу, а не державі.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2021 року в справі № 2610/27695/2012 звертала увагу, що правова природа, характер, цільове призначення та стягувач штрафу, визначеного в частині другій статті 63, частині другій статті 74 та штрафу, передбаченого частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" відмінні.
Станом як на день розгляду справи судом першої інстанції, так і апеляційної інстанції постанова від 08.12.2025 про накладення штрафу на ОСОБА_1 самостійно державним виконавцем/начальником відділу не скасована, зміни до неї не внесені, тому вона є незаконною і підлягає скасуванню, однак, із інших підстав, ніж зазначені судом першої інстанції.
Вимоги апеляційної скарги стягувача ОСОБА_2 про зобов`язання державного виконавця Жайворонок Н. І. усунути допущену у постанові від 08.12.2025 технічну помилку шляхом винесення нової постанови про накладення штрафу відповідно до ч. 14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" із застосуванням належної форми, що передбачає стягнення штрафу на користь стягувача, задоволенню не підлягають оскільки зі скаргою на вказану постанову стягувач до суду не зверталася і такі вимоги не були предметом розгляду судом першої інстанції.
Оскільки постанова державного виконавця про накладення штрафу підлягає скасуванню, в межах розгляду скарги ОСОБА_1 на цю постанову державного виконавця, відсутні підстави для визнання у резолютивній частині судового рішення неправомірною бездіяльності державного виконавця, що не суперечить змісту постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 2610/27695/2012 та узгоджується із судовою практикою Верховного Суду (постанова від 29.01.2021 № 369/7891/23).
Висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до положень пунктів 2, 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є : недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Ураховуючи, що судове рішення ухвалено за наявності вище зазначених порушень, воно підлягає скасуванню в частині визнання незаконною бездіяльності державного виконавця, ухвалення нового у зазначеній частині про відмову у задоволенні вимог скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця, у частині визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу підлягає зміні та викладення у редакції мотивувальної частини даної постанови. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381 – 384 ЦПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.
Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 03 березня 2026 року у частині визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пономаренка Ігоря Олександровича щодо не вчинення своєчасно заходу примусового виконання звернення стягнення на заробітну плату боржника, починаючи з січня 2023 року скасувати, ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні вказаних вимог скарги.
Це ж судове рішення у частині визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця Жайворонок Наталії Ігорівни Суворовського ВДВС у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про накладення штрафу від 08.12.2025р у виконавчому провадженні № 61504384 відносно боржника ОСОБА_1 , змінити, виклавши у редакції мотивувальної частини даної постанови. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів, з дня складання повного рішення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції – Верховного Суду.
Повний текст складено 13.04.2026.

Головуючий      Л.П.Воронцова

Судді :      В.В.Майданік 

І.В.Склярська