ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
02 квітня 2026 року 	м. Тернопіль	Справа № 921/13/26 	

Господарський суд Тернопільської області
у складі судді Охотницької Н.В.  
за участі секретаря судового засідання Коляски І.І. 
розглянув матеріали справи
за позовом Збаразької міської ради, майдан І.Франка, буд. 1, м. Збараж, Тернопільський район, Тернопільська область, 47302 
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальність "Тернопільоблгаз", вул. Чумацька, 1, каб. 402, м. Тернопіль, 46009
про визнання недійсною додаткової угоди та стягнення 9 577,44 грн заборгованості
За участі представників:
позивача: Павлишин Мар`яна Михайлівна;
відповідача: не прибув.
В порядку ст. ст. 8, 222 Господарського процесуального кодексу України, здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.
Суть справи: 
Збаразька міська рада звернулася до Господарського суду Тернопільської області через систему "Електронний суд" із позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальність "Тернопільоблгаз", про визнання недійсною Додаткової угоди №2 від 22.02.2021 до Договору №06/м-008 від 05.02.2021 та стягнення грошових коштів в сумі 9577,44 грн.
В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що додаткова угода від 22.02.2021 №2 до Договору про закупівлю та постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 05.02.2021 №06/м-008 щодо збільшення ціни за одиницю товару укладена з недотриманням норм пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", пункту 11.2 Договору від 05.02.2021 №06/м-008, в частині відсутності документального підтвердження коливання ціни товару на ринку після укладення Договору, внаслідок чого Збаразькою міською радою недоотримано активів (природного газу) та як наслідок зайво сплачено в 2021 році кошти на суму 9 577,44 грн.
Ухвалою суду від 15 січня 2026 року позовну заяву б/н від 13.01.2026 (вх. №15 від 13.01.2026) Збаразької міської ради залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10-ти днів з дня одержання цієї ухвали.
Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 22 січня 2026 року суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання у цій справі на 16 лютого 2026 року о 10:00 год. Крім того, суд встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи.
Ухвалою суду від 16.02.2026, враховуючи неявку представників сторін у підготовче засідання, з метою надання сторонам передбаченого ст. ст. 7, 13 ГПК України рівного права на захист своїх прав та охоронюваних законом інтересів, створення сторонам необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи, а також необхідність виконати завдання та з`ясувати питання, визначені частиною 2 статті 182 ГПК України, підготовче засідання у цій справі відкладено на 09:30 год. 02.03.2026.
У підготовчому засіданні 02 березня 2026 року, враховуючи те, що сторонам забезпечено можливість подати заяви по суті справи, визначені ст. 161 ГПК України, які вони мали намір подати, відсутність заяв чи клопотань в присутньої у підготовчому засіданні представниці позивача та відсутність підстав для відкладення підготовчого засідання, визначених ч. 2 ст. 183 ГПК України, беручи до уваги те, що судом було створено сторонам необхідні умови для виконання завдань підготовчого провадження та надано достатньо часу для реалізації кожним учасником справи своїх процесуальних прав, передбачених статтями 42, 46 ГПК України, суд у відповідності до ст. 185 ГПК України закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 23 березня 2026 року о 10:30 год., без постановлення окремого процесуального документа з зазначенням про це у протоколі судового засідання відповідно до пункту 7 частини 2 статті 223 ГПК України, про що представницю позивача повідомлено під розписку, а відповідачу надіслано відповідну ухвалу.
Ухвалою суду від 23.03.2026, враховуючи клопотання представника позивача про відкладення судового засідання та неявку учасників справи, суд з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави та надання сторонам, передбаченого ст. ст. 7, 13 ГПК України, рівного права на захист своїх прав та охоронюваних законом інтересів, не відкриваючи судове засідання для розгляду справи по суті, відклав судове засідання у справі відповідно до статті 216 ГПК України на 02.04.2026 о 09:05 год., в межах строків, передбачених ст. 195 ГПК України, про що учасників справи повідомлено у встановленому законом порядку.
В судове засідання 02.04.2026 прибула представниця позивача та повністю підтримала заявлені позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві та посилаючись на долучені до матеріалів справи докази. 
Додатково зауважила, що під час формування позовної заяви у системі "Електронний суд" помилково не завантажено в якості додатку до позовної заяви копію цінової довідки №322/21 від 10.02.2021, яку відповідачем надіслано Збаразькій міській раді під час укладення оспорюваної додаткової угоди; просить долучити таку до матеріалів справи.
Розглянувши усне клопотання представниці позивача, враховуючи, що на вказаний доказ містяться посилання у позовній заяві, і такий наявний у відповідача, суд долучив останній до матеріалів справи, без постановлення окремого процесуального документа із зазначенням про це у протоколі судового засідання відповідно до пункту 7 частини 2 статті 223 ГПК України. 
Відповідач участі уповноваженого представника в судовому засіданні не забезпечив, хоча про дату, час та місце розгляду справи останнього повідомлено належним чином (ухвала суду від 23.03.2026 надіслана до електронного кабінету ТОВ "Тернопільоблгаз" 23.03.2026). Жодних заяв, клопотань, відзиву на позов від відповідача суду не надходило.
Частинами 2, 3 ст.120 ГПК України передбачено, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.
Згідно з ч.5 ст.6 ГПК України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Отже, судом виконано процесуальні вимоги щодо повідомлення учасників справи належним чином про час та місце розгляду справи. При цьому явка представників сторін в судове засідання не визнавалася судом обов`язковою.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.13 ГПК України).
Частиною 1 ст. 178 ГПК України передбачено, що у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати: 1) суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; 2) позивачу, іншим відповідачам, а також третім особам - копії відзиву та доданих до нього документів з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.
У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (ч.2 ст.178 ГПК України).
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.13 ГПК України).
Враховуючи зазначене, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача та за наявними в матеріалах справи доказами. 
Під час розгляду справи судом заслухано представницю позивача та досліджено письмові докази, що містяться в матеріалах справи.
02 квітня 2026 року справу розглянуто по суті та у відповідності до вимог ч. 6 ст. 233 ГПК України оголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, судом встановлено наступне. 
05 лютого 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Тернопільоблгаз" (як Постачальником) та Збаразькою міською радою (як Споживачем) відповідно до Закону України "Про ринок природного газу", Закону України "Про публічні закупівлі" та Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2496, укладено Договір №06/м-008 про закупівлю та постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (далі – Договір), в п.1.1 якого передбачено, що за цим Договором Постачальник зобов`язується поставити споживачу природний газ (ДК 021:2015, код 09120000-6 Газове паливо (09123000-7 природний газ) у необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний прийняти та своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.
У пунктах 1.2., 1.3 Договору обумовлено, що річний плановий обсяг постачання газу становить 22,720 тис.куб.м Планові обсяги постачання газу по місяцях, визначені у додатку 2 до Договору.
Відповідно до пп. 2.6.5 Договору акти приймання-передачі газу є підставою для остаточних розрахунків Споживача з Постачальником.
В п.2.9 Договору сторони домовилися, що до моменту обміну оригіналами актів приймання-передачі газу, скановані копії підписаних Сторонами актів приймання-передачі газу, надіслані Сторонам одна одній по електронній пошті, мають силу оригіналу. 
У розділі 3 Договору сторони погодили ціну постачання природного газу.
Так, згідно з п.3.1 Договору розрахунки за поставлений Споживачеві газ здійснюються за цінами, що вільно встановлюються між Постачальником та Споживачем. Підписуючи цей Договір, Споживач підтверджує, що ознайомлений з тим, що протягом дії договору ціна на газ може змінюватись, про що сторони укладатимуть відповідні додаткові угоди. Підписуючи цей Договір, Споживач підтверджує, що йому надане належне повідомлення про порядок зміни ціни газу протягом дії договору і ніяких інших повідомлень про зміну ціни не вимагається.
Ціна природного газу за 1 тис.м.куб. визначається відповідно до діючих цін Постачальника, з урахуванням компенсації вартості послуг доступу до потужності, податків та зборів, передбачених чинним законодавством України. Ціна природного газу за 1 тис.м.куб. з 29.01.2021 становить 8796 грн 00 коп. У випадку зміни ціни на реалізований Споживачу газ у порядку, встановленому законодавством, ціна згідно договору та сума буде змінюватися з дати набрання чинності відповідних нормативно-правових актів. Зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього Договору (п.п.3.2, 3.3 Договору).
В п 3.4 Договору сторони домовились, що ціна газу, розрахована відповідно до пунктів 3.1 та 3.2 цього Договору, застосовується Сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за цим договором.
Постачальник зобов`язується розміщувати інформацію про ціну газу на своєму веб-сайті (п.3.5 Договору).
За умовами пунктів 3.6, 3.7 Договору, місячна вартість газу визначається як добуток ціни газу та загального об`єму фактично поставленого (спожитого) природного газу, визначеного згідно з розділом ІІ цього Договору. Загальна сума Договору складається з місячної вартості газу, поставленого Споживачеві за даним Договором – 199 845,12 грн.
Відповідно до п.4.1 Договору розрахунковий період за Договором становить один календарний місяць. 
В силу п.4.2 Договору оплата вартості використаного природного газу здійснюється Споживачем протягом місяця поставки газу. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу та відповідної величини договірного обсягу газу заявленого на розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на розрахунковий період до дати здійснення оплати Споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці. У випадку недоплати вартості використаного природного газу за розрахунковий період Споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. У разі переплати за фактично спожитий газ сума переплати зараховується Постачальником в рахунок оплати поставленого газу в наступному розрахунковому періоді або повертається на поточний рахунок Споживача на його письмову вимогу у п`ятиденний строк з дня отримання такої вимоги.
Згідно з п.11.1 Договору, останній набирає чинності з дати його підписання, укладається на строк по 31.12.2021, та поширює дію на відносини Сторін, що фактично склалися з 29.01.2021. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. При цьому сторони мають переоформити додаток №2 Договору щодо договірних обсягів постачання газу, у якому визначити планові обсяги газу на продовжений строк.
Пунктом 11.2. Договору передбачено, що усі зміни та доповнення до Договору оформлюються письмово та підписуються уповноваженими особами сторін. Зміни та доповнення до Договору вносяться відповідно до чинного законодавства. Сторони зобов`язуються письмово повідомляти про зміну реквізитів (місцезнаходження, найменування, організаційно-правової форми, банківських реквізитів тощо) не пізніше ніж через десять днів після настання таких змін.
Споживачу має бути надане належне повідомлення Постачальника про намір змінити умови Договору. Таке повідомлення має бути надане Споживачеві у строки встановлені чинним законодавством (крім ціни на природний газ, якщо вона встановлюється для постачальника відповідними державними органами). Споживачі мають право відмовитися від договору, якщо вони не приймають нові умови, повідомлені Постачальником, дія договору у даному випадку припиняється з врахуванням вимог, встановлених Правилами постачання.
Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: 
1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника; 
2) збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електроенергії;
3) покращення якості предмета закупівлі, за умови що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;
4) продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови що такі зміни не призведуть до збільшенням суми, визначеної в договорі про закупівлю;
5) погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг), у тому числі у разі коливання ціни на ринку;
6) зміни ціни в договорі про закупівлю у зв`язку зі зміною ставок податків і зборів та/або зміною умов щодо надання пільг з оподаткування - пропорційно до зміни таких ставок та/або пільг з оподаткування;
7) зміни встановлено згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни;
8) дія договору про закупівлю може бути продовжена на строк, достатній для проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі на початку наступного року в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в початковому договорі про закупівлю, укладеному в попередньому році, якщо видатки на досягнення цієї цілі затверджено в уставленому порядку.
Невід`ємними частинами зазначеного Договору є: Додаток №1 Перелік комерційних вузлів обліку газу; Додаток №2 Договірні обсяги постачання природного газу на 2021 рік.
Надалі, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Тернопільоблгаз" та Збаразькою міською радою укладено Додаткову угоду №2 від 22.02.2021 до Договору про закупівлю та постачання природного газу для потреб не побутових споживачів від 05 лютого 2021 року №06/м-008, якою сторони, керуючись п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", враховуючи коливання ціни на ринку природного газу за одиницю продукції, вирішили внести зміни в Договір, визначивши, що ціна природного газу за 1000 м.куб. з урахуванням компенсації вартості послуг доступу до потужності, податків та зборів, передбачених чинним законодавством України, з 01 лютого 2021 року становить 9276 грн 00 коп. Сума Договору залишається без змін.
Також сторонами викладено Додаток 2 до Договору (Договірні обсяги постачання природного газу на 2021 рік) у новій редакції, зокрема визначивши загальний обсяг природного газу, що буде постачатися протягом 2021 року – 21,544 тис.куб.м.
В п.5 Додаткової угоди №2 від 22.02.2021 зазначено, що остання набуває чинності з дати її підписання та скріплення печатками Сторін, дія такої поширюється на відносини, що склалися між Сторонами з 01.02.2021.
Як свідчать матеріали справи, 22.02.2021 ТОВ "Тернопільоблгаз" звернулося до Збаразької міської ради з листом №263 від 17.02.2021, у якому, враховуючи коливання ціни на ринку природного газу за одиницю продукції з врахуванням тарифів на послуги транспортування природного газу для точок входу та виходу, податків та зборів передбачених чинним законодавством України, на підставі п. 2) ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", пропонувало укласти додаткову угоду про зміну ціни за 1 тис. куб. м., яка з 01 лютого 2021 року становить 9 276 грн 00 коп. До листа додано копію цінової довідки №322/21 від 10.02.2021, виданої Харківською торгово-промисловою палатою про вартість природного газу на лютий 2021р. в Україні. Також товариством зазначено, що у випадку відмови від укладення додаткової угоди, дію договору про закупівлю та постачання природного газу від 05 лютого 2021 року №06/м-008 буде припинено з 01.03.2021.
При цьому, у ціновій довідці №322/21 від 10.02.2021, виданої Харківською торгово-промисловою палатою, зазначено інформацію стосовно рівня цін на внутрішньому ринку України по постачанню природного газу для установ та організацій, які фінансуються з державного та місцевих бюджетів на умовах оплати протягом або після періоду постачання природного газу (по факту поставки), згідно з інформацією офіційних сайтів суб`єктів ринку природного газу - регіональних газопостачальних товариств, з 01 лютого 2021 року (з урахуванням ПДВ та тарифу на послуги транспортування для внутрішніх точок входу і виходу з газотранспортної системи ТОВ "Оператор газотранспортної системи України"), а саме ТОВ "Одесагаз-Постачання" – 9750,00 грн, ТОВ "Полтавагаз збут" – 9960,00 грн, ТОВ "Чернівцігаз збут" – 9900,00 грн, ТОВ "Івано-Франківськгаз збут" – 9900,00 грн, ТОВ "Харківгаз збут" – 9900,00 грн, ТОВ "Сумигаз збут" – 9900,00 грн за 1000 куб.м. Зазначено, що діапазон цін на природний газ на ринку України, зазначених у таблиці, становить 9750,00-9960,00 грн на 1000 куб.м (з урахуванням ПДВ та тарифу ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" на послуги транспортування для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи).
Також, у довідці наведена інформація, опублікована на офіційному сайті Товарної біржі "Українська енергетична біржа" щодо вартості природного газу на європейських хабах (газорозподільних центрах) до кордону України, зокрема: німецьких хабах NCG, GASPOOL, нідерландському хабі TTF та австрійському хабі станом на 01.02.2021. 
Як вказує позивач, цінова довідка Харківської торгово-промислової палати від 10.02.2021 №322/21, у якій відображено ціни природного газу на внутрішньому ринку України окремих суб`єктів ринку природного газу, а також на окремих європейських хабах станом на 01.02.2021, не відображає коливання ціни товару на ринку, зокрема й після укладення договору, оскільки містить інформацію про ціну природного газу лише станом 01.02.2021, яка в тому числі передує даті укладення договору (05.02.2021). Більше того, Замовник купує природний газ на українському ринку природного газу, а тому інформація в довідці про ціни на природний газ, наприклад на німецьких біржах, як і на будь-яких іноземних, не може бути підставою для зміни ціни саме за п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Прро публічні закупівлі" та відповідно належною підставою для укладення оспорюваної додаткової угоди №2 від 22.02.2021 до Договору. Як наслідок, без належного підтвердження коливання ціни на ринку природного газу, за цією додатковою угодою ціну товару з 01.02.2021 було збільшено з 8796,00 грн з ПДВ за 1000 м. куб до 9 276,00 грн з ПДВ за 1000 м. куб, або на 5,46%; обсяг постачання природного газу зменшено до 21,544 тис.м.куб.
На виконання умов Договору про закупівлю №06/м-008 від 05.02.2021 Постачальником було поставлено природний газ, що підтверджується:
- актом приймання-передачі природного газу №06/м-008/0221-3184 від 28.02.2021 за лютий 2021 року на суму 185 084,03 грн (в кількості 19,95300 тис.м.куб, за ціною 9276,00 грн з ПДВ), який підписано сторонами; 
- актом приймання-передачі природного газу №06/м-008/0321-4935 від 31.03.2021 за березень 2021 року на суму 73 254,00 грн з ПДВ (в кількості 8,42000 тис.м.куб. за ціною 8700,00 грн з ПДВ), який підписано сторонами.
За твердженнями позивача, Збаразька міська рада за спожитий природний газ у лютому 2021 року в кількості 19,95300 тис.м.куб сплатила 185 084,03 грн, виходячи із ціни, визначеної в Додатковій угоді №2 від 22.02.2021, в підтвердження чого долучено до матеріалів справи копії платіжних доручень: №221 від 12.03.2021 на суму 183 783,87 грн з посиланням на акт №06/м-008/0221-3184 від 28.02.2021; від 07.04.2021 на суму 13 841,70 грн з посиланням на акт №06/м-008/0321-4935 від 31.03.2021; №398 від 30.04.2021 на суму 161 271,20 грн, з посиланням на акт №06/м-008/0421-5793 від 28.04.2021. 
У зв`язку із наведеним, позивач стверджує, що Збаразькою міською радою переплачено кошти за спожитий в лютому 2021 року природний газ в сумі 9577,44 грн.
Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Збаразької міської ради за період з 01.01.2021 по 30.09.2024, за результатами якої складено Акт №131920-22/3 від 12.02.2025, у якому зазначено, що додаткову угоду від 22.02.2021 №2 до Договору про закупівлю та постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 05.02.2021 №06/м-008, щодо збільшення ціни за одиницю товару, укладено з недотриманням норм пункту 2 частини 5 статті 41 Закону №922-VIII, пункту 11.2 Договору від 05.02.2021 №06/м-008, в частині відсутності документального підтвердження коливання ціни товару на ринку після укладення Договору, внаслідок чого Збаразькою міською радою недоотримано активів (природного газу) та як наслідок зайво сплачено в 2021 році коштів на суму 9 577,44 грн, чим завдано їй збитків на вказану суму.
19.02.2025 Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області скеровано вимогу про усунення порушень законодавства, вказаних у зазначеному акті ревізії від 12.02.2025.
З метою досудового врегулювання спору, органом місцевого самоврядування надсилались на адресу відповідача листи №197/03-04 від 22.01.2025 та №620/03-04 від 14.03.2025 від 19.05.2025 з вимогою вжити заходів щодо повернення зайво сплачених коштів у 2021 році в сумі 9577,44 грн, на рахунок Збаразької міської ради.
Разом з тим, відповіді на вказані листи від відповідача не надходило, жодних дій щодо повернення зайво сплачених коштів у розмірі 9 577,44 грн постачальником не здійснено, що слугувало підставою для звернення із цим позовом до господарського суду.
Оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити в повному обсязі, виходячи з наступних міркувань. 
Правовідносини в сфері державних закупівель регулюються Законом України "Про публічні закупівлі" (далі – Закон), метою якого є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону, у його розумінні замовниками закупівель є органи державної влади (органи законодавчої, органи виконавчої, судової влади), та правоохоронні органи держави, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, об`єднання територіальних громад.
Відповідно до ст.5 Закону закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія, ефективність та пропорційність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників та рівне ставлення до них; об`єктивне та неупереджене визначення переможця процедури за купівлі/спрощеної закупівлі; запобігання корупційним діям і зловживанням.
Відповідно до частини першої статті 41 Закону договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
Згідно із частиною першою статті 628, статті 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
В силу частин першої - третьої статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.
За приписами частини першої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
Згідно із частинами третьою, четвертою статті 653 ЦК України у разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни договору, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до частини четвертої статті 41 Закону (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.
Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 41 цього ж Закону істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, зокрема, крім випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.
Із системного тлумачення наведених норм ЦК України та Закону України "Про публічні закупівлі" вбачається, що ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається.
При вирішенні цього спору судом враховуються правові висновки, що наведені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 січня 2024 року у справі №922/2321/22, за якими :
- ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається;
- зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у випадку зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, в порядку статті 652 Цивільного кодексу України, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах;
- у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та п. 2 ч.5 статті 41 Закону № 922-VIII, проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі. В іншому випадку не досягається мета Закону України "Про публічні закупівлі", яка полягає в забезпеченні ефективного та прозорого здійснення закупівель, створенні конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобіганні проявам корупції в цій сфері та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки продавці з метою перемоги можуть під час проведення процедури закупівлі пропонувати ціну товару, яка нижча за ринкову, а в подальшому, після укладення договору про закупівлю, вимагати збільшити цю ціну, мотивуючи коливаннями ціни такого товару на ринку.
Також судом приймається до уваги, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.11.2025 у справі №920/19/24 вказала, що не вбачає підстав для відступу від висновків про застосування норм права, викладених у наведеній вище постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 січня 2024 року у справі №922/2321/22.
Також варто відзначити, що Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі №927/491/19 у постанові від 18 червня 2021 року зазначав, що будь-який суб`єкт підприємницької діяльності діє на власний ризик. Укладаючи договір поставки товару на певний строк у майбутньому, він гарантує собі можливість продати свій товар, але при цьому несе ризики зміни його ціни. Підприємець має передбачати такі ризики і одразу закладати їх у ціну договору. У вищезазначеній постанові також вказано, що передбачена законодавством про публічні закупівлі норма щодо збільшення ціни застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим.
Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10%. Інше тлумачення відповідної норми Закону України Про публічні закупівлі, нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів.
При цьому, постачальнику треба не лише довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі. Постачальник повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним.
Постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).
Під коливанням ціни необхідно розуміти зміну за певний період часу ціни природного газу на ринку чи то в сторону зменшення, чи в сторону збільшення. І таке коливання має відбуватись саме в період після укладання договорів, і до внесення відповідних змін до нього.
Як вже зазначалось вище, підставою для укладення Додаткової угоди №2 від 22.02.2021 до Договору про закупівлю та постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 05.02.2021 №06/м-008, слугував лист ТОВ "Тернопільоблгаз" та долучена до нього цінова довідка Харківської торгово-промислової палати від 10.02.2021 №322/21, у якій відображено ціни природного газу на внутрішньому ринку України окремих суб`єктів ринку природного газу, а також на окремих європейських хабах станом на 01.02.2021.
Поряд з цим, суд погоджується із твердженнями позивача про те, що така довідка не відображає коливання ціни товару на ринку, зокрема й після укладення договору, оскільки містить інформацію про ціну природного газу лише станом 01.02.2021, яка в тому числі передує даті укладення договору (05.02.2021) та не містить відомостей щодо динаміки ціни на природний газ, в ній відсутній аналіз вартості ціни товару на конкретну дату звернення щодо укладення додаткової угоди, у порівнянні з попередніми періодами чи будь-які інші дані, які б підтверджували коливання ціни природного газу на ринку.
Враховуючи зазначене, в даному випадку вказана цінова довідка Харківської торгово-промислової палати є неналежним доказом на підтвердження обставин коливання цін та вартості природного газу, оскільки визначає лише вартість газу на європейських хабах до кордону України на 01 лютого 2021 року, хоча додаткова угода №2 укладена 22.02.2021. Крім того, відповідно до п. 9 "Додаткові примітки" цінової довідки, остання за своїм змістом та суттю є лише документом фактографічно-інформаційного характеру та не враховує умови договорів та контрактів. Довідка фактично дублює дані з вебсайту Товарної біржі "Українська енергетична біржа", а не з офіційних ресурсів органів, уповноважених на здійснення аналізу ринку купівлі - продажу природного газу. У цій довідці не проаналізовано коливання цін, як на момент укладення договору, так і на момент підписання додаткової угоди, у зв`язку з чим, на переконання суду, остання не містить належного обґрунтування для зміни істотних умов Договору на підставі п. 2. ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі".
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.11.2025 у справі №920/19/24 виснувала, що кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених у ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13 жовтня 2020 року у справі №912/1580/18, від 02 грудня 2020 року у справі №913/368/19, від 11 травня 2023 року у справі №910/17520/21).
Сам факт збільшення ціни товару на ринку не обов`язково тягне підвищення ціни на аналогічний товар, який є предметом договору.
Законом України "Про публічні закупівлі" не передбачено форму/вигляд інформації щодо такого коливання, внесення змін до договору про закупівлю можливе у випадку саме факту коливання ціни такого товару на ринку та повинно бути обґрунтованим і документально підтвердженим (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2025 року у справі №916/747/24).
Параграфом 1 глави 5 розділу І Господарського процесуального кодексу України унормовані основні положення про докази. При цьому Велика Палата Верховного Суду виходить із того, що спеціальним законодавством у сфері публічних закупівель не визначено певний орган чи особу, яку законодавець наділив би повноваженнями надавати інформацію на підтвердження коливання ціни товару на ринку.
Під час визначення доказів на підтвердження коливання ціни товару на ринку слід виходити як з аналізу норм чинного законодавства щодо повноважень та функцій суб`єктів надання такої інформації (наприклад, до цих суб`єктів можна віднести, Державну службу статистики України, на яку постановою КМУ від 10 вересня 2014 року №442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" покладено функцію з контролю за цінами в частині здійснення моніторингу динаміки цін (тарифів) на споживчому ринку; державне підприємство "Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків", яке на замовлення суб`єкта господарювання виконує цінові / товарні експертизи, зокрема, щодо відповідності ціни договору наявній кон`юнктурі певного ринку товарів; ТПП України, яка у межах власних повноважень надає послуги щодо цінової інформації, тощо), так і положень щодо доказів, які закріплені у главі 5 розділу І Господарського процесуального кодексу України.
Таким чином, з-поміж іншого, довідки, експертні висновки ТПП України, тощо можуть використовуватися для підтвердження коливання ціни товару на ринку. Втім судам у порядку статті 86 Господарського процесуального кодексу України слід їх досліджувати та оцінювати за критеріями належності, допустимості, достовірності, вірогідності з точки зору саме факту коливання ціни на товар (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05 вересня 2023 року у справі №926/3244/22).
Водночас, укладаючи додаткову угоду №2, якою збільшено ціну за 1000 метрів кубічних газу за укладеним Договором, сторони керувалися ціновою довідкою Торгово-промислової палати, яка достовірно не свідчить про динаміку зміни ціни на дату укладення спірної додаткової угоди.
Як вказує представниця позивача в судовому засіданні, вказані обставини під час укладення спірної додаткової угоди позивачем належним чином не були з`ясовані.
У справі № 915/1868/18 Верховний Суд виходив з того, що висновок Миколаївської торгово-промислової палати свідчить про середній рівень ринкової вартості продуктів дизельного палива, а не про коливання (збільшення чи зменшення ціни за одиницю товару на ринку) за період з дати укладення договору до дати укладання додаткових угод до договору. Відповідно дані, викладені у висновках Миколаївської торгово-промислової палати не можуть підтверджувати вартість продукції станом на дату укладення додаткових угод до договору, а також підтверджувати наявність коливання ціни станом на дати укладення додаткових угод до договору. 
Виходячи з вище наведеного в сукупності, суд констатує, що у спірних правовідносинах, уклавши додаткову угоду №2 від 22.02.2021 до Договору, контрагенти не збільшили ціну за одиницю товару більше ніж на 10% від тієї ціни товару, що була узгоджена ними при укладенні Договору за результатами процедури закупівлі. Водночас, таке підвищення ціни відбулося без належного підтвердження вартості природного газу станом на дату укладення зазначеної вище додаткової угоди. 
У статті 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
У статті 203 ЦК України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. 
Згідно з частиною 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. 
Враховуючи наведене, Додаткова угода №2 від 22.02.2021 до Договору про закупівлю та постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 05.02.2021 №06/м-008 суперечить наведеним вище вимогам ЦК України та п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону, що є підставою для визнання такої угоди недійсною з моменту її підписання. 
Щодо вимоги про повернення грошових коштів, слід зазначити наступне. 
Згідно із частиною першою статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.
При цьому судом враховано відповідний правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, наведений у постанові від 24 січня 2024 року у справі №922/2321/22.
Оскільки суд дійшов висновку про недійсність додаткової угоди №2 від 22.02.2021 до Договору про закупівлю та постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 05.02.2021 №06/м-008, остання не породжує правових наслідків для сторін, правовідносини між ними щодо ціни природного газу мали регулюватись умовами Договору про закупівлю та постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 05.02.2021 №06/м-008.
Як вже зазначалось вище, Збаразька міська рада за спожитий природний газ у лютому 2021 року в кількості 19,95300 тис.м.куб сплатила 185 084,03 грн, виходячи із ціни, визначеної в Додатковій угоді №2 від 22.02.2021, в підтвердження чого долучено до матеріалів справи копії платіжних доручень: №221 від 12.03.2021 на суму 183 783,87 грн, від 07.04.2021 на суму 13 841,70 грн та №398 від 30.04.2021 на суму 161 271,20 грн. 
Отже, внаслідок неправомірного збільшення ціни на природний газ шляхом укладення спірної додаткової угоди з порушенням законодавства, мала місце переплата коштів у розмірі 9577,44 грн. Ці грошові кошти є такими, що були безпідставно одержані відповідачем, підстава їх набуття відпала, а тому останній зобов`язаний їх повернути позивачу, що відповідає приписам статей 216, 1212 ЦК України. 
Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. 
Частиною 1 ст. 73 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 ГПК України).
Враховуючи вищенаведене, та оскільки відповідач відзиву на позов не подав, викладені у позовній заяві обставини у встановленому порядку не спростував, матеріали справи не містять доказів в підтвердження повернення (сплати) на час розгляду справи заявленої до стягнення суми коштів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Збаразької міської ради підлягають до задоволення як обґрунтовано заявлені, підтверджені матеріалами справи та не оспорені відповідачем.
Судові витрати.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача в сумі 5324,80 грн, з урахуванням ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір", оскільки позовну заяву подано в електронній формі. 
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 79, 86, 129, 178, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд 
ВИРІШИВ:
1. Позов задоволити. 
2. Визнати недійсною Додаткову угоду №2 від 22.02.2021 до Договору про закупівлю та постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 05.02.2021 №06/м-008, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю "Тернопільоблгаз" (ЄДРПОУ 39555103) та Збаразькою міською радою (ЄДРПОУ 04058404).
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальність "Тернопільоблгаз" (вул. Чумацька, 1, каб. 402, м. Тернопіль, код ЄДРПОУ 39555103) на користь Збаразької міської ради (майдан І.Франка, буд. 1, м. Збараж, Тернопільський район, Тернопільська область, код ЄДРПОУ 04058404) грошові кошти в сумі 9577 (дев`ять тисяч п`ятсот сімдесят сім) грн 44 коп. та 5324 (п`ять тисяч триста двадцять чотири) грн 80 коп. судового збору.
4. Наказ видати стягувачеві після набрання судовим рішенням законної сили.
5. Копію рішення направити учасникам справи відповідно до положень ч. 5 ст. 6 ГПК України.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч.1 ст. 241 ГПК України).
Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення, в порядку визначеному ст.ст. 256-257 ГПК України.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складене та підписане 03.04.2026.

Суддя Н.В. Охотницька