Cправа №549/575/25
Провадження№2/549/51/26

РІШЕННЯ
Іменем України

24 лютого 2026 року Чорнухинський районний суд Полтавської області
у складі: головуючого - судді Крєпкого С.І.,
за участю: секретаря судового засідання – Кривчун Я.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Чорнухи в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» (далі – ТОВ «ФК«Фінтраст капітал») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
установив:
ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» звернулося до суду з указаним позовом, який обґрунтовано тим, що між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» (далі – ТОВ «Лінеура Україна») був укладений договір №4424512 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 27.02.2024 шляхом його підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «45024».
Згідно з умовами договору сума кредиту становить 3000 грн строком на 350 днів з 27.02.2024 по 11.02.2025, періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 25 днів, стандартна процентна ставка становить 2,5%, яка нараховується за кожен день користування кредитом в межах усього строку кредиту.
Відповідно до п.4.1 договору сторони домовилися, що повернення (виплата) кредиту та сплата процентів за користування кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення здійснюватимуться згідно з графіком платежів.
Відповідач зобов`язалася повернути ТОВ «Лінеура Україна» таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту або достроково та сплатити плату (проценти) від суми кредиту.
ТОВ «Лінеура Україна» відповідно до умов договору свої зобов`язання перед відповідачем виконало, надало кредит в сумі 3000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну його картку провайдером ТОВ «Універсальні платіжні рішення».
ТОВ «Лінеура Україна» не є банківською установою, тому позбавлене можливості відкривати будь-які рахунки для клієнтів, і як наслідок, формувати платіжні доручення та виписки за такими рахунками не може.
Зарахування кредитних коштів на платіжну карту відповідача № НОМЕР_1 відбулось через платіжну систему на підставі укладеного договору №ФК-П-19/03-01 про переказ коштів від 12.03.2019 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Універсальні платіжні рішення».
25 жовтня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу №25/10/2024, відповідно до якого ТОВ «Лінеура Україна» за плату відступило на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права грошової вимоги до боржників за договорами кредиту, у тому числі за кредитним договором №4424512 від 27.02.2024.
Таким чином, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» наділено правом грошової вимоги до відповідача.
Відповідач не виконала зобов`язань за вказаним договором, в зв`язку з чим на 17.12.2025 має заборгованість в розмірі 30675 грн, з яких: 3000 грн – заборгованість за тілом кредиту, 18000 грн – заборгованість за відсотками, нарахованими первісним кредитором, 8175 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 109 календарних днів з 26.10.2024 – 11.02.2025, 1500 грн – штрафні санкції.
Посилаючись на вказане позивач прохав стягнути з відповідача цей борг та понесені судові витрати.
Ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області від 23.12.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.94).
22 січня 2026 року ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області задоволено клопотання представника позивача про витребування у АТ КБ«ПриватБанк», докази, що містять банківську таємницю (а.с.101).
В поданій суду письмовій заяві представник позивача позовні вимоги повністю підтримав, просив розглянути справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с.14). 
Відповідач в судове засідання не з`явилася, заяви про розгляд справи за її відсутності не подавала, в силу п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України вважається такою, що повідомлена належним чином про дату, день, час та місце судового засідання (а.с.110).
За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню зважаючи на таке.
Як вбачається з матеріалів справи, 27.02.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем було укладено договір №4424512 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. 
Сума кредиту – 3000 грн, строк кредитування – 350 днів з 27.02.2024 до 10.02.2025, періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 25 днів, фіксована процентна ставка, стандартна процентна ставка становить – 2,50% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредитування, денна процентна ставка – 2,5%, орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою за весь строк кредитування 133839,05% річних.
Орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом – 29250 грн (а.с.67-77,79-81). 
Кредитний договір було укладено дистанційно, в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 
Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі.
ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язання за договором від 27.02.2024 виконало, на банківську картку № НОМЕР_2 відповідача було зараховані грошові кошти в сумі 3000 грн, що підтверджується повідомленням генерального директора ТОВ «Універсальні платіжні рішення» Є.Веліканова, інформацією АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.61, 111).
25 жовтня 2024 року між ТОВ «ФК«Фінтраст Україна» та ТОВ «Лінеура Україна» було укладено договір факторингу №25/10/2024, відповідно до якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило на користь ТОВ «ФК«Фінтраст Україна» права грошової вимоги до боржників за договорами кредиту, у тому числі за договір №4424512 від 27.02.2024, що укладений між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 (а.с.38-47).
Відповідно до статуту ТОВ «ФК «Фінтраст капітал», затвердженого рішенням №251124/1 Єдиного учасника ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» від 25 листопада 2024 року, ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» є правонаступником ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» (а.с.20-26).
Згідно з витягом з реєстру боржників від 25.10.2024 заборгованість відповідача складає 22500 грн, з яких: 3000 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу, 18000 грн – сума заборгованості за відсотками, 1500 грн – сума заборгованості за пенею, штрафами, кількість днів прострочення виконання кредитних зобов`язань – 217 (а.с.90-91).
Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» за договором за 109 календарних днів з 26.10.2024 по 11.02.2025 заборгованість відповідача за відсотками складає 8175 грн (а.с.87-88). 
Відповідно до статтей 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог закону. 
Боржник зобов`язаний виконувати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. 
За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно з Законом України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03 вересня 2015 року електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК України).
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (частина перша статті 1047 ЦК України).
Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Судом встановлено, що кредитний договір укладений відповідачем з первісним кредитором в електронній формі шляхом підписання їх умов кредитодавцем електронним підписом та позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію».
Із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився.
Обставини перерахунку коштів ОСОБА_1 за кредитною угодою відповідачем не спростовано.
Оскільки, в матеріалах справи міститься копія кредитного договору, який підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором, тобто погоджено умови отримання кредитних коштів та відповідальність за порушення погоджених умов, а також підтверджено отримання відповідачем кредитних коштів, відступлення у встановленому законом порядку права вимоги за кредитним договором на користь позивача, суд приходить до висновку про наявність у нового кредитора (позивача) права вимоги за кредитним договором.
Відповідач зобов`язувалася своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені кредитним договором строки, а також виконати інші свої зобов`язання відповідно цього договору.
Через неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за вищевказаними договором утворилась заборгованість.
Разом з тим, перевіряючи обґрунтованість вимог про стягнення нарахованих процентів за користування кредитними коштами суд керується таким.
Як встановлено судом кредитний договір, він укладений 27.02.2024 зі строком дії 350 днів, тобто з 27.02.2024 до 10.02.2025.
Із наданого позивачем детального розрахунку заборгованості вбачається, що для визначення розміру заборгованості за відсотками позивачем застосовано ставку 2,5 % в день користування кредитними коштами впродовж всього періоду кредитування.
22 листопада 2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023), яким внесені зміни до ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп. 6 п. 5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (пп. 13 п. 5 Розділу І Закону № 3498-ІХ).
Відповідно до ч.5 ст.8 Закону максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
При цьому, згідно з п.17 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи: з 24.12.2023 денна ставка має бути не більше 2,5%, а з 22.04.2024 - не більше 1,5%, з 20.08.2024 - не більше 1%.
Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону (яким, зокрема, доповнено пунктом 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування») поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
З урахуванням вимог діючого законодавства, відсотки за користування кредитними коштами становлять:
-за період з 27.02.2024 по 21.04.2024 (55 днів) – 3975 грн відповідно до наданого позивачем розрахунку;
- за період з 22.04.2024 по 19.08.2024 за ставкою 1,5 % становить 5400 грн (3000 грн х 1,5% х 120 днів );
- за період з 20.08.2024 по 10.02.2025 за ставкою 1 % становить 5250 грн (3000 грн х 1% х 175 днів).
Крім того у стягненні з відповідача 1500 грн заборгованості за штрафними санкціями необхідно відмовити з огляду на приписи п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відповідно до яких у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. 
Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 17625 грн, з яких: 3000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 14625 грн - за відсотками.
Згідно з ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в т. ч. і витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позов задоволено на 57,5% (17625х100/30675).
Таким чином, позивач має право на стягнення з відповідача витрат, понесених на сплату судового збору, у розмірі 1392,88 грн (2422,40 х 57,5%).
Крім того, 10 грудня 2024 року між ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» та адвокатом Столітнім М.М. укладено договір №10/12-2024 про надання правової допомоги (а.с.51-52).
Згідно з умовами договору, актом прийому-передачі виконаних робіт, вартість наданих послуг складає 10 000,00 грн (а.с.51-52,89).
З огляду на викладене, в зв`язку із частковим задоволенням позову, виходячи з приписів ст.141 ЦПК України, оскільки заперечень щодо правильності нарахування витрат на правничу допомогу матеріали справи не містять, керуючись постановою ВС від 13.03.2025 у справі № 275/150/22, суд не має права вирішувати питання про зменшення суми витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи та за відсутності обґрунтованих заперечень, приходить до висновку про стягнення витрат на правничу допомогу відповідно відсотку задоволеної частини позовних вимог в розмірі 5750 грн (10000х57,5%).
Таким чином підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 1392,88 грн судового збору та 5750 грн витрат на професійну правничу допомогу, а всього 7142,88 гривень судових витрат.
Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.526-527, 1054 ЦК України, ст.ст.141,142, 259, 263-265, 274-279, 280-284 ЦПК України, суд,
ухвалив:
1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
2.Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» (місцезнаходження: вул.Набережно-Корчуватська, 27, приміщення 2, м.Київ, 03045, код ЄДРПОУ – 44559822) заборгованість за кредитним договором №4424512 від 27.02.2024 в розмірі 17625 гривень.
3.Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» 7142,88 гривень судових витрат.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. 
Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.І.Крєпкий