Справа №345/461/26 
Провадження № 3/345/100/2026

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.02.2026 року м.Калуш 

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Якимів Р.В., вивчивши матеріали, які надійшли від Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, жителя АДРЕСА_1 , є особою з інвалідністю ІІІ групи отриманої внаслідок війни, громадянина України, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1, 2 ст. 173-2 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення від 25.01.2026 серії ВАД №738133 вбачається, що ОСОБА_1 25.01.2026 року близько 18.30 год. по АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство відносно співмешканки ОСОБА_2 , а саме ображав його нецензурною лайкою, погрожував, чим спричинив шкоду психічному здоров`ю потерпілої, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Також, З протоколу про адміністративне правопорушення від 25.01.2026 серії ВАД №738133 вбачається, що ОСОБА_1 25.01.2026 року близько 18.30 год. по АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство відносно співмешканки ОСОБА_2 , в присутності неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим спричинив шкоду психічному здоров`ю потерпілого, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП
В судове засідання ОСОБА_1 подав заяву про закриття провадження, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень. В обґрунтування заяви зазначив, що він жодного умислу на вчинення будь-якого сімейного насильства відносно співмешканки ОСОБА_2 не мав та будь-яких дій психічного чи фізичного характеру відносно неї та її сина не вчиняв. Між нами виникла сімейна суперечка на побутовому ґрунті, через те, що ОСОБА_2 не впускала його до помешкання, яке йому надала для користування його сестра. На дворі було холодно і він, маючи онкологічне захворювання та поранення отримані в процесі участі в бойових діях, перебуваючи на службі в ЗСУ, не міг довго перебувати на вулиці. Тому, після того, як вона тривалий час не відчиняла йому дверей до будинку, почав голосно стукати в двері та вікна. Після того, як ОСОБА_2 впустила мене до будинку він перестав сваритись та конфліктувати з нею та конфлікт себе вичерпав. Працівникам поліції він пояснив причини сімейної сварки, однак вони дійсні обставини не взяли до уваги. Його дії працівниками поліції кваліфіковано як сімейне насильство, однак не конкретизовано в чому саме таке насильство полягало і яка шкода заподіяна, зокрема, матеріалами справи ними не доведено, що під час конфлікту він умисно спричинив ОСОБА_2 емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, а відтак, завдав шкоди її психічному та фізичному здоров`ю, і що це спричинило наслідки психічному чи фізичному здоров`ю. Належних доказів на підтвердження його вини працівниками поліції суду не надано. Просить розглядати справу у його відсутності, оскільки у зв`язку з погіршенням стану здоров`я внаслідок онкологічного захворювання та поранень отриманих у зв`язку з перебуванням на службі в ЗСУ не має можливості прибути в судове засідання.
В судове засідання ОСОБА_2 подала заяву у якій вказала, що просить не притягувати ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1, 2 ст. 173-2 КУпАП у зв`язку з тим, що вони помирилися, жодної шкоди їй ОСОБА_1 не завдано, претензій до нього не має. Зазначила, що її син ОСОБА_3 жодним чином від ОСОБА_1 не постраждав та у них добрі відносини.
Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.
Згідно зі ст. 251 КпАП України доказами про справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких в передбаченому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частина 1 ст. 173-2 КУпАПпередбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Частина 2 ст. 173-2 КУпАПпередбачає відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Пунктом 14 статті 1 вказаного Закону передбачено, що психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Окрім того, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст. 173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.
Так, до протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2, ч. 3 ст. 173-2 КУпАП які не можуть бути єдиним доказом на доведення вини особи, додано: рапорт, який є внутрішнім документом та не може слугувати доказом у справі; форму оцінки ризиків домашнього насильства відносно ОСОБА_2 ; терміновий заборонний припис стосовно ОСОБА_1 ; заяву та пояснення заявниці ОСОБА_2 , диск з відео фіксацією.
Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкримінується вчинення домашнього насильства психологічного та фізичного характеру, яке проявилося у вчиненні сварки з співмешканкою ОСОБА_2 , нецензурній лайці та погрозах.
Насильство в сім`ї, у розумінні статті 173-2 КУпАП, є адміністративним правопорушенням, з матеріальним складом, оскільки він потребує наявності не тільки певного діяння, але й спричинення шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Однак працівниками поліції під час складання протоколів про адміністративне правопорушення не зібрано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів того, що під час конфлікту ОСОБА_1 умисно спричинив ОСОБА_2 емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, а відтак, завдав шкоди її психічному та фізичному здоров`ю, і що це спричинило наслідки, передбачені п.14 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Таким чином, в матеріалах справи про адміністративні правопорушення відсутні належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно ОСОБА_2 зокрема у присутності неповнолітньої дитини, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілої, та вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Суддя звертає увагу, обставини описані у протоколах від 25.01.2026 не підтверджуються доказами долученими до нього. Зокрема відсутні пояснення інших учасників конфлікту або можливих свідків, а відеозаписи працівників поліції, які здійснили виїзд не підтверджують обставини зазначені у протоколах.
Інших належних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП до суду не надано, до матеріалів справи не долучено.
Натомість, з матеріалів справи вбачається, що у сім`ї виник конфлікт на побутовому ґрунті, оскільки ОСОБА_2 не впускала ОСОБА_1 до помешкання, але завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого чи можливість завдання такої шкоди будь-якими доказами не доведено. Сам конфлікт після того, як ОСОБА_2 впустила ОСОБА_1 до будинку – себе вичерпав.
Так, конфлікт це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями. Конфлікт - ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.
Наявність сварок і непорозумінь між особами на особистому ґрунті свідчить про існування між ними неузгодженості життєвих позицій в певних аспектах ставлення до життя, однак не підтверджує факту вчинення саме домашнього насильства чи потенційного конфлікту.
Разом з тим, не у компетенції суду урегульовувати конфлікті ситуації в родині у порядку норм КУпАП, так як не кожен конфлікт є домашнім насильством.
Отже, під час судового розгляду справи не знайшло свого підтвердження належними та достовірними доказами, в розумінні ст. 251 КУпАП, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
За викладених обставин, вважаю вину ОСОБА_1 не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.
 
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір стягується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідно, судовий збір стягненню не підлягає.
 
На підставі викладеного, керуючись статтями 173-2, 280,283-284 КУпАП, суддя, 

 
П О С Т А Н О В И В:

 
Закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2, ч.2 ст.173-2 КУпАП .
 
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: