Справа № 718/3290/25
Провадження 2/718/1211/25
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" березня 2026 р.     м.Кіцмань Чернівецька область 

Кіцманський районний суд Чернівецької області в особі судді Нагорного В.В.,
за участю секретаря судового засідання Якубівської В.В.,
учасники справи:
представник позивача - Змаженко Л.А. (в режимі відеоконференції),
відповідач - не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кіцманського районного суду Чернівецької області в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, -
в с т а н о в и в:
До Кіцманського районного суду Чернівецької області звернувся Орган опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області (далі - позивач) із позовною заявою до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про позбавлення батьківських прав.
Короткий зміст заяв по суті справи.
У позовній заяві позивач просив:
1. Позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , відносно малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
2. Стягнути з відповідача, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття, на користь законного представника дитини (опікуна, піклувальника, установи, до якої буде влаштована дитина), згідно ст.182, ст.183, ст.184 Сімейного кодексу України.
Позовні вимоги, серед іншого, обґрунтовані тим, що у зв`язку з ухиленням батьків малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від виконання своїх обов`язків, 01.11.2023 малолітній ОСОБА_4 був поставлений на облік служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах, рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27.08.2025 задоволено позовні вимоги органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
У позовній заяві позивач стверджує, що батьку було повідомлено про його обов`язок забрати сина до себе на виховання після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення батьківських прав матері, ОСОБА_1 погоджувався забрати сина до себе, але після визначення конкретного часу для приїзду повідомив, що не має коштів на проїзд; відповідач є особою з інвалідністю, не працює, родина проживає за кошти державної соціальної допомоги; відповідач зазначив, що не бачив та не спілкувався з сином ОСОБА_6 12 років, причиною чого називав заборону матері, визнав, що не виконує свої батьківські обов`язки відносно сина тривалий час, не надавав йому жодної фінансової допомоги, не приїздив до нього, не брав участі у вихованні та навчанні, хоча знав про його місце проживання.
За змістом позовної заяви, ОСОБА_7 не знає рідного батька, у них відсутній родинний та емоційний зв`язок, малолітній ОСОБА_7 вважає батьком ОСОБА_8 , який забезпечував його потреби. Зазначені фактори, на думку позивача, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками, з урахуванням чого органом опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради було прийняте рішення від 18.11.2025 № 664 "Про надання висновку щодо доцільності позбавлення прав  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ".
Відзив на позовну заяву до суду не надходив.
Процесуальні дії у справі. Аргументи учасників справи.
Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03 грудня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі, призначено підготовче судове засідання з участю сторін на 08 січня 2026 року о 12:00 год.
У зв`язку з відсутністю доказів про належне повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення підготовчого засідання 08 січня 2026 року о 12:00 год., підготовче засідання відкладено на 02 лютого 2026 року на 14:30 год. 
Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 02 лютого 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 26 лютого 2026 року о 10:30 год.
У зв`язку з відсутністю доказів про належне повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення судового засідання 26 лютого 2026 року о 10:30 год., судове засідання відкладено на 30 березня 2026 року на 12:00 год. 
Ухвалою суду від 24.03.2026 року задоволено заяву виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області про участь його представника у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, постановлено провести судове засідання, призначене на 30 березня 2026 року о 12:00 год., у справі в режимі відеоконференції за участю представника позивача - начальника служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради Змаженко Людмили Анатоліївни поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
У зв`язку із тим, що зал судового засідання, який обладнаний системою відеоконференцзв`язку, був зайнятий 30 березня 2026 року о 12:00 год. іншим складом суду в іншій судовій справі, провести відеоконференцію із представником позивача у даній справі не представилось можливим.
При цьому, представник позивача 30.03.2026 подала до суду на електронну пошту суду заяву про проведення судового засідання, призначеного на 30 березня 2026 року на 12:00 год., без участі представника органу опіки та піклування, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечила щодо винесення заочного рішення по даній справі.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, оголошення про виклик відповідача у судове засідання було розміщено на офіційному веб-сайті Кіцманського районного суду Чернівецької області, у зв`язку з чим відповідач є таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання.
Розглянувши позовну заяву, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Фастів Київської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 18 травня 2012 року.
Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 серпня 2025 року у справі № 381/1677/25 позбавлено батьківських прав ОСОБА_3 стосовно її малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Постановою Київського апеляційного суду від 28 січня 2026 року у справі № 381/1677/25 в частині вимог до ОСОБА_3 рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 серпня 2025 року залишено без змін.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Довідкою від 28.10.2025 № 67 підтверджено, що ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 не проживає і участі у вихованні сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не приймає.
Судом встановлено, що з пояснень ОСОБА_1 від 16.10.2025 р., написаних працівником Банилівської сільської ради Мандрик Ю.А. у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не в змозі написати самостійно (права рука не працює) вбачається, що він не спілкувався та не бачив сина 12 років, матір сина не дозволяла бачитися із ним, фінансову допомогу жодного разу не надавав, бо не мав можливості, розуміє, що не виконує свої батьківські обов`язки відносно свого сина ОСОБА_2 .
Сукупний розмір заборгованості боржника ОСОБА_1 зі сплати аліментів станом на 18.11.2025 становить 274880,30 грн.
Актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 16.10.2025 підтверджено, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю, не працює, проживає у будинку за адресою: АДРЕСА_3 без реєстрації, у складі сім`ї з 10 осіб, 6 з них - малолітні діти, з неналежними умовами проживання.
У письмових поясненнях ОСОБА_8 від 28.10.2025 року зазначено, що ОСОБА_1 не приймав участі у вихованні сина, не давав грошових коштів, телефонував двічі 2018 року, більше зв`язку із сином не підтримував.
У письмових поясненнях ОСОБА_9 від 30.10.2025 року зазначено, що ОСОБА_1 не проживав з родиною з 2014 року, жодного разу не приїхав до дитини ОСОБА_2 , матеріально не забезпечував, не телефонував, життям дитини не цікавився.
Актом бесіди з малолітнім ОСОБА_2 від 30.10.2025 підтверджується, що ОСОБА_7 батька свого не знає, пам`ятає, що такий є, ніколи з ним не спілкувався, не бачив, батько не вітав з днем народження, не надсилав подарунків, одягу, взуття, продуктів, не надавав грошових коштів.
У характеристиці від 29.10.2025 року зазначено, що тато, ОСОБА_1 взагалі не бере участі у вихованні сина, зв`язок із класним керівником тримає вітчим, ОСОБА_8 .
У зв`язку з ухиленням батьків від виконання свої обов`язків, наказом служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради від 01.11.2023 № 116 взято малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах.
У висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради про доцільність та відповідність інтересам дитини позбавлення батьківських прав  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який надано у рішенні виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області від 18.11.2025 № 664, зазначено вважати доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини позбавлення батьківських прав  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви їх застосування.
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Захист інтересів дитини знаходиться в одній площині поряд із такими фундаментальними правовими цінностями, як життя, здоров`я, свобода, безпека, справедливість. Захист інтересів дитини, її виховання обома батьками є запорукою становлення сильної держави, правового суспільства, оскільки зростаючи дитина перетворюється на правового партнера дорослих членів суспільства.
Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
У частині першій статті 9 зазначеної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і потрібно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Забезпечення найкращих інтересів дитини – це дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (абзац четвертий частини першої статті 1 Закону України «Про охорону дитинства»).
Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).
Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (стаття 141 Сімейного кодексу України).
Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені статтею 150 СК України, відповідно до якої батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина перша статті 155 СК України).
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України, якою передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Тлумачення змісту пункту 2 частини першої статті 164 СК України дає змогу зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
Правовий висновок про те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків, викладено, зокрема в постановах Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі № 686/16892/20, від 03 серпня 2022 року у справі № 306/7/20, від 07 грудня 2022 року у справі № 562/2695/20, від 11 січня 2023 року у справі № 461/7447/17.
У рішенні від 16 липня 2015 року справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Вимогами ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).
Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.
Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
Вказаний правовий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 11 серпня 2021 року у справі № 621/492/20 та від 12 травня 2021 року у справі № 689/551/20-ц.
У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100).
Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин.
Подібні правові висновки викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема, від 08 квітня 2020 року у справі № 645/731/18, від 29 січня 2020 року у справі № 127/31288/18, від 29 січня 2020 року у справі № 643/5393/17, від 17 січня 2020 року у справі № 712/14772/17, від 25 листопада 2019 року у справі № 640/15049/17, від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц, від 24 квітня 2019 року у справі № 331/5427/17.
Надаючи оцінку наявним у даній справі доказам, суд зазначає, що висновок органу опіки та піклування про позбавлення відповідача батьківських прав є обґрунтованим, наявними у справі доказами підтверджується, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а саме: тривалий час не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, його навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з сином, що є необхідним для його нормального самоусвідомлення; не створює умов для можливості розпочати спілкування, налагодити зв`язок, тощо, а тому суд вважає, що позбавлення прав відповідача відповідатиме інтересам малолітнього сина.
На переконання суду, той факт, що відповідач є особою з інвалідністю, сам по собі не є перешкодою для його спілкування із своїм малолітнім сином, у тому числі за допомогою телефонного зв`язку, інших засобів дистанційного спілкування.
Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач не виконує батьківські обов`язки відносно свого малолітнього сина, за власною ініціативою самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно нього, без поважних причин залишив його без батьківської уваги та турботи.
За наведених обставин, суд вважає, що наявні у справі докази містять достатні підстави для позбавлення відповідача батьківських прав щодо його малолітнього сина,  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим вказана позовна вимога підлягає задоволенню.
При цьому, суд роз`яснює, що, відповідно до ч.1 ст. 169 ЦПК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
Щодо позовної вимоги про стягнення із  ОСОБА_1 на користь законного представника дитини (опікуна, піклувальника, установи, до якої буде влаштована дитина) аліментів на утримання ОСОБА_2 , суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, інтелектуального, морального культурного, духовного і соціального розвитку.
Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття, це встановлене та гарантоване Конституцією Українита Сімейним кодексом України.
Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно із ч.3 ст.166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно із ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Судом встановлено, що у позовній заяві позивач не уточнює на користь якої саме особи слід стягувати аліменти з відповідача, а зазначає лише, що стягувати аліменти слід на користь законного представника дитини (опікуна, піклувальника, установи, до якої буде влаштована дитина).
Чинне законодавство, яке регулює стягнення аліментів на утримання дитини, не передбачає їх стягнення без зазначення конкретної особи стягувача. Не зазначення особи – стягувача аліментів у судовому рішенні унеможливить належне виконання судового рішення про стягнення аліментів та може створити у даному випадку невизначеність, що негативно вплине на права дитини.
Оскільки суд відповідно до ч.2 ст.264 ЦПК України не може виходити за межі позовних вимог, самостійно редагувати позовні вимоги, а позивач таку особу у позовній заяві не конкретизував, то у суду відсутні підстави для зазначення у судовому рішенні конкретної фізичної чи юридичної особи, яка отримуватиме аліменти від відповідача на користь ОСОБА_2 .
При цьому, суд зазначає, що після того як буде визначений законний представник дитини (опікун, піклувальник, установа, до якої буде влаштована дитина), вказана особа не буде позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів.
За таких обставин, у суду відсутні підстави для задоволення позовної вимоги про стягнення аліментів.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в частині позбавлення відповідача батьківських прав.
Розподіл судових витрат між сторонами.
Згідно зі ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи викладене, оскільки суд прийшов до переконання про часткове задоволення позову, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 247, 258, 259, 264,265, 268, 354 ЦПК України, суд -
у х в а л и в:
Позов Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав - задоволити частково.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , відносно малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:
позивач: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області, код ЄДРПОУ 04054926, місцезнаходження: площа Соборна, 1, м. Фастів Київської області;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 06 квітня 2026 року.

Суддя В.В. Нагорний