ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

19 лютого 2026 року 	м. Ужгород	№ 260/4744/25 	
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ващиліна Р.О., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_2 , в якому просить: 1) визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких додаткової винагороди виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні поранення пов`язаного із захистом Батьківщини - з 15.04.2023 по 26.04.2023, з 22.09.2023 по 10.10.2023, з урахуванням фактично виплачених сум; 2) зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні поранення пов`язаного із захистом Батьківщини - з 15.04.2023 по 26.04.2023, з 22.09.2023 по 10.10.2023, з урахуванням фактично виплачених сум.
Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що під час виконання військового обов`язку із захисту Батьківщини він отримав поранення, у зв`язку з чим перебував на стаціонарному лікуванні у період з 15.04.2023 по 26.04.2023, з 22.09.2023 по 10.10.2023. Однак всупереч законодавчим нормам відповідач за такий період не здійснив виплату передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн. Такі дії відповідача вважає протиправними та такими, що порушують його права, які підлягають захисту в судовому порядку.
20 червня 2025 року відповідач 1 подав через особистий електронний кабінет відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого проти задоволення позовних вимог заперечив. Так, звернув увагу суду на те, що позивач на підтвердження заявлених вимог не надав довідки військово-лікарської комісії про пов`язаність отриманого захворювання із захистом Батьківщини. 
18 липня 2025 року до Закарпатського окружного адміністративного суду надійшла заява представника позивача, в якій він виклав позовні вимоги в наступній редакції: 
1) визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких додаткової винагороди виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні поранення пов`язаного із захистом Батьківщини - з 15.04.2023 по 26.04.2023, з 22.09.2023 по 10.10.2023, з урахуванням фактично виплачених сум;
2) зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні поранення пов`язаного із захистом Батьківщини - з 15.04.2023 по 26.04.2023, з 22.09.2023 по 10.10.2023, з урахуванням фактично виплачених сум.
Ухвалою від 26.09.2025 Закарпатський окружний адміністративний суд залучив до участі у справі як співвідповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 .
10 жовтня 2025 року відповідач 2 подав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що право на виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000,00 грн, мають військовослужбовці, які перебувають на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, після видання наказів про виплату такої винагороди. Підставою для видачі такого наказу є довідка про обставини травми. Проте будь-яких наказів, що стосуються виплати позивачу додаткової винагороди за спірний період, до ІНФОРМАЦІЯ_1 не надходило. 
Ухвалою від 05.02.2026 Закарпатський окружний адміністративний суд замінив первісного відповідача 1 на правонаступника - Військову частину НОМЕР_1 .
11 лютого 2026 року Військова частина НОМЕР_1 подала через особистий електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» відзив на позовну заяву, в якому звертає увагу суду на те, що не подання позивачем протягом проходження військової служби медичних документів про перебування на стаціонарному лікуванні, не може бути підставою для визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_2 . Окрім того, звернув увагу суду на недотриманні позивачем процесуального строку звернення до суду.
18 лютого 2026 року представник позивача подав через особистий електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» додаткові пояснення, в яких з доводами відповідача 1 не погоджується. Вважає, що пов`язаність лікування позивача з отриманим під час виконання бойового завдання пораненням підтверджується наданими медичними документами. 

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що солдат ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 ) проходив військову службу за призовом по мобілізації у період з 14 червня 2022 року по 02 квітня 2024 року у Військовій частині НОМЕР_2 , яка перебувала на фінансово-господарському забезпеченні ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
02 лютого 2023 року під час виконання бойового завдання із захисту Батьківщини в районі ведення бойових дій ОСОБА_1 отримав закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, цефалічний синдром, психастенічний синдром, акубаротравму, множинні поранення лівого стегна та гомілки у вигляді множинних сторонніх тіл, що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №09/556 від 24.07.2023, виданою Військовою частиною НОМЕР_2 . 
Відповідно до наявних в матеріалах справи копій виписок з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_1 у період з 15 квітня по 26 квітня 2023 року та з 22 вересня по 10 жовтня 2023 року перебував на стаціонарному лікуванні в медичних закладах у зв`язку з отриманими під час виконання бойового завдання травмами.
ОСОБА_1 стверджує, що за спірний період перебування на стаціонарному лікуванні додаткову винагороду у збільшеному до 100000,00 гривень розмірі він не отримував. Відповідачі будь-яких доказів на спростування вказаної обставини суду не надали. 
Наказом командира Військової частини НОМЕР_2 №93 від 02.04.2024, солдата ОСОБА_1 , звільненого з військової служби наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 06.03.2024 №21-РС у запас, виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.
12 травня 2025 року представник ОСОБА_1 звернувся до Військової частини НОМЕР_2 із заявою, в якій просив повідомити про виплату його клієнту додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, за період перебування на стаціонарному лікуванні після отриманого поранення. 
У відповідь на таку заяву, листом №1/1176 від 16.05.2025 Військова частина НОМЕР_2 повідомила заявника про відсутність підстав для виплати такої додаткової винагороди, оскільки норми Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 не стосуються осіб, звільнених з військової служби. 
З метою захисту своїх прав на оплату правці, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.
Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного. 
Нормами ч. 5 ст. 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умов для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни регулює Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ).
Нормами ст. 1-2 Закону №2011 визначено, що військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону №2011, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Частиною 2 ст. 9 Закону №2011 визначено, що до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, а також надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Згідно ч. 4 ст. 9 Закону №2011 грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань кваліфікованим особовим складом, а також враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування, керівниками розвідувальних органів України.
24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російською федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022 року строком на 30 діб, дія якого в подальшому була неодноразово продовжена та наразі триває.
Пунктом 4 цього Указу визначено Кабінету Міністрів України невідкладно, зокрема, забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України.
Пунктом 6 цього Указу Кабінету Міністрів України визначено забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69/2022 28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України прийнята постанова №168 (далі – Постанова №168) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Так, п. 1 Постанови №168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям, в тому числі, Збройних Сил виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000,00 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000,00 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Постановою Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2023 року №836 були несені зміни до Постанови №168, які застосовуються з 01 червня 2023 року та також передбачали право військовослужбовців Збройних Сил на виплату додаткової винагороди у розмірі 100000,00 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого.
Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам регулюється Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 (далі – Порядок №260).
Розділом XXXIV Порядку №260 регламентуються особливості виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану.
Так, п. 8 розділу XXXIV Порядку №260 передбачено, що виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів:
- командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини;
- керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.
Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів (п. 9 розділу XXXIV Порядку №260).
Згідно з п. 10 розділу XXXIV Порядку №260, у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000,00 гривень також включаються військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Пунктом 11 розділу XXXIV Порядку №260 передбачено, що підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000,00 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.
Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.
Так, із наведеного нормативного регулювання вбачається встановлення двох умов, які необхідні для виплати збільшеної до 100000,00 грн винагороди за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: 1) пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва) із захистом Батьківщини; 2) факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.
При цьому для виплати додаткової винагороди у розмірі 100000,00 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на період дії воєнного стану немає обов`язкової умови щодо безперервного перебування на стаціонарному лікуванні.
Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 100000,00 гривень.
Судом встановлено, що обставини отримання ОСОБА_1 травми та її пов`язаність із захистом Батьківщини підтверджується довідкою №09/556 від 24.07.2023, виданою командиром Військової частини НОМЕР_2 . Форма такої довідки відповідає додатку 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, тому, на думку суду, є належною підставою для видання наказу про виплату позивачу додаткової винагороди у розмірі 100000,00 гривень.
Внаслідок отриманої травми позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 15.04.2023 по 26.04.2023 та з 22.09.2023 по 10.10.2023, про що свідчать виписки з медичної картки лікарняного хворого. 
Вказане спростовує посилання Військової частини НОМЕР_2 на відсутність довідки військово-лікарської комісії про пов`язаність захворювання позивача із захистом Батьківщини.
Відповідачі не стверджують про існування будь-яких обставин, передбачених п. 14 розділу XXXIV Порядку №260, що б виключали можливість включення ОСОБА_1 до наказу про виплату додаткової винагороди у збільшеному розмірі.
За таких обставин, суд вважає, що Військова частина НОМЕР_3 не нараховуючи і невиплачуючи позивачу збільшеної до 100000,00 грн додаткової винагороди за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я з 15.04.2023 по 26.04.2023 та з 22.09.2023 по 10.10.2023, діяла не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, визначені чинним законодавством, а отже допустила протиправну бездіяльність.
При цьому суд відхиляє твердження відповідача 1 про відсутність підстав для виплати спірної додаткової винагороди у зв`язку з ненаданням позивачем медичних документів за період перебування на лікуванні.
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2023 року №901 затверджено Порядок здійснення в особливий період обміну медичними та іншими документами військовослужбовців між закладами охорони здоров`я державної та комунальної власності, державними установами Національної академії медичних наук, в яких військовослужбовці перебували (перебувають) на лікуванні, та військовими частинами, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки (далі – Порядок №901).
Згідно з п. 2 Порядку №901, для обміну медичними та іншими документами військовослужбовців між військовими частинами, закладами охорони здоров`я і територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки використовуються системи електронного документообігу Міноборони, Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями
Відповідно до п. 4 Порядку №901, заклади охорони здоров`я, військові частини, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки здійснюють надсилання таких документів (обмін такими документами) в електронній формі:
- іменного списку військовослужбовців, які поступили на стаціонарне лікування (обстеження) до закладу охорони здоров`я та вибули з нього, із зазначенням найменування закладу охорони здоров`я, військового звання, прізвища, власного імені, по батькові (у разі наявності), дати народження, реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії (за наявності) та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті) або особистого номера військовослужбовця, умовного найменування військової частини, в якій військовослужбовець проходить військову службу, дати госпіталізації, дати виписки, потреби в наданні довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва);
- постанови військово-лікарської комісії, оформленої у вигляді свідоцтва про хворобу чи довідки військово-лікарської комісії;
- довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва);
- виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого за формою, затвердженою МОЗ;
- рапорта військовослужбовця про надання йому відпустки для лікування у зв`язку з хворобою, відпустки для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), про звільнення від виконання службових обов`язків на підставі рішення військово-лікарської комісії або про звільнення з військової служби за станом здоров`я.
Пунктом 5 передбачено, що медичні та інші документи військовослужбовця через систему електронного документообігу надсилаються, в тому числі:
- закладом охорони здоров`я до військової частини, де військовослужбовець проходить військову службу, та до найближчого військово-медичного закладу охорони здоров`я протягом одного дня з моменту, коли військовослужбовець поступив на стаціонарне лікування до закладу охорони здоров`я або вибув з нього, - іменний список військовослужбовців, які поступили на стаціонарне лікування (обстеження) до закладу охорони здоров`я та вибули з нього, інші документи у разі потреби;
- закладом охорони здоров`я до військової частини, де військовослужбовець проходить військову службу, і територіального центру комплектування та соціальної підтримки, які зазначені в рапорті військовослужбовця, не пізніше дня завершення його лікування та виписки із закладу охорони здоров`я - постанова військово-лікарської комісії, оформлена у вигляді свідоцтва про хворобу чи довідки військово-лікарської комісії, виписка з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, рапорт військовослужбовця про надання йому відпустки для лікування у зв`язку з хворобою, відпустки для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), про звільнення від виконання службових обов`язків на підставі рішення військово-лікарської комісії або про звільнення з військової служби за станом здоров`я з метою взяття на військовий облік (виключення з військового обліку), інші документи у разі потреби.
Військова частина протягом одного календарного дня розглядає отримані від закладу охорони здоров`я або територіального центру комплектування та соціальної підтримки документи і за результатами їх розгляду надсилає через систему електронного документообігу до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, який зазначено в рапорті військовослужбовця, або закладу охорони здоров`я, де він перебуває на лікуванні, документи, зазначені в абзацах другому та третьому пункту 5 цього Порядку (п. 9 Порядку №901).
Згідно з п. 11 Порядку №901, заклади охорони здоров`я, військові частини, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідають за надання у повному обсязі документів, достовірність, актуальність та повноту інформації, що міститься у поданих документах.
Отже, обов`язок надання медичних документів під час перебування військовослужбовця на лікуванні покладено саме на заклади охорони здоров`я та військові частини, де такий військовослужбовець проходив службу. 
Суд також не бере до уваги твердження відповідача 2 про неможливість виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди за спірний період за відсутності наказів командира Військової частини НОМЕР_2 , оскільки вважає, що неналежне виконання суб`єктом владних повноважень усіх документальних формальностей не може позбавляти військовослужбовця права на отримання передбачених законодавством виплат.
Суд враховує, що у спірний період Військова частина НОМЕР_2 перебувала на фінансово-господарському забезпеченні ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому вважає за необхідне зобов`язати вплатити позивачу спірну додаткову винагороду саме відповідача 2. 
Відтак заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. 
Питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, – задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких додаткової винагороди виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини - з 15.04.2023 по 26.04.2023 та з 22.09.2023 по 10.10.2023, з урахуванням фактично виплачених сум.

3. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні поранення пов`язаного із захистом Батьківщини - з 15.04.2023 по 26.04.2023 та з 22.09.2023 по 10.10.2023, з урахуванням фактично виплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя	Р.О. Ващилін