Справа № 461/2550/25 
Провадження 2-а/465/107/26 

РІШЕННЯ
Іменем України
31.03.2026 року         м. Львів  Франківський районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді – Мартьянової С.М. 
при секретарі судових засідань – Штокало С.-М. Р. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом  ОСОБА_1 до інспектора 2 взводу 4 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області капітана поліції Макітри Романа Андрійовича, Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -
В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, в якому просив суд ухвалити рішення яким скасувати постанову інспектора 2 взводу 4 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області капітана поліції Макітра Романа Андрійовича серія ЕНА №4379347 від 29.03.2025, якою позивача, ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. за ч.1 ст. 127 КУпАП. 
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що постановою інспектора 2 взводу 4 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області капітана поліції Макітра Р.А. серія ЕНА №4379347 від 29.03.2025 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. за ч.1 ст. 127 КУпАП, за те, що 29.03.2025 о 09:36:12 у м. Львів будучи пішоходом нібито перейшов пішохідний перехід на перехресті вул. Зернова – вул. Куліша на забороняючий червоний колір світлофору для пішоходів і чим нібито порушив п.4.9 ПДР – порушення пішоходами правил ПДР у місцях де є регулювальник або світлофор. 
Позивач вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення є незаконною. 
На відео яке було продемонстровано позивачу інспектором взагалі не відображено світлофор, який регулює пішохідний перехід по якому він переходив вулицю. 
Відповідно до ст.. 251 КУпАП постанова інспектора про адміністративне правопорушення не може ґрунтуватися на здогадках і припущеннях. 
Отже, позивач не погоджується із зазначеним рішенням інспектора, бо вважає себе невинним, постанову серії ЕНА №4379347 від 29.03.2025 необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку із неповним з`ясуванням обставин справи. 
У зв`язку з вищевикладеним позивач і був вимушений звернутися до суду з даним позовом. 
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 16.12.2025 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 взводу 4 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області капітана поліції Макітри Романа Андрійовича, Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності передано за підсудністю на розгляд Франківського районного суду м. Львова.
Згідно супровідного листа Галицького районного суду м. Львова від 16.01.2026 вищевказана адміністративне справа надійшла до Франківського районного суду м. Львова 29.01.2026.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.01.2026 головуючим суддею визначено Мартьянову С.М.
Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 25.02.2026 відкрито провадження у справі за адміністративним позовом. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. 
Позивач надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. 
Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, в матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву, в якому він просив суд проводити розгляд справи за відсутності сторони відповідача. Також, зокрема, у відзиві на позовну заяву зазначено, що обставини вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджувались відеозаписом, зробленим автомобільним відеореєстратором. Даний відеозапис був покладений в основу прийнятого інспектором рішення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності та складення оскаржуваної постанови. Крім цього, зазначає, що згідно наказу МВС «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» від 18.12.2018 №1026 – строк зберігання відеозаписів з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА становить 30 діб. Виходячи з цього, відеозапис не є збереженим. Управлінню патрульної поліції не були відомі наміри позивача скасувати постанову, та про необхідність збереження відеозапису з відео реєстраторів того дня. Позивач не звертався із запитом про надання відеозапису у розумний строк після винесення постанови а отже сам спричинив неможливість повторного відтворення відео, тому вважають, така бездіяльність не може покладатися як підстава для скасування постанови або визнання доказів недопустимими. Отже, інспектор мав всі законні підстави для винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, була дотримана процедура та порядок складання адміністративних матеріалів. 
Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Так, згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Як вбачається із оскаржуваної постанови серії ЕНА №4379347 від 29.03.2025, ОСОБА_1 притягнуто інспектором 2 взводу 4 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області капітаном поліції Макітра Р.А. до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.127 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.
Згідно оскаржуваної постанови позивача визнано винним в тому, що він 29.03.2025 року о 09 год. 36 хв. на перехресті вул. Зернова – вул. Куліша, будучи пішоходом, перейшов пішохідний перехід на заборонений червоний сигнал світлофора для пішоходів, чим порушив п. 4.9 ПДР України. 
Частиною 1 ст. 127 КУпАП передбачена відповідальність за непокору пішоходів сигналам регулювання дорожнього руху, перехід ними проїзної частини у невстановлених місцях або безпосередньо перед транспортними засобами, що наближаються, невиконання інших правил дорожнього руху.
Згідно з п.4.9 ПДР України, у місцях, де рух регулюється, пішоходи повинні керуватися сигналами регулювальника або світлофора.
Позивачем заперечується факт вчинення ним правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, при цьому, представником відповідача докази вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення у постанові про притягнення позивача до відповідальності не зазначені, відеозапису вчиненого правопорушення до відзиву не долучено. Поданий представником відповідача відзив на позовну заяву не містить належних та допустимих доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.127 КУпАП, натомість в ньому міститься лише посилання на оформлену постанову про адміністративне правопорушення серії ЕНА №4379347 від 29.03.2025, яка оскаржується позивачем.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Суд звертає увагу на те, що представником відповідача не надано жодного належного чи допустимого доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.127 КУпАП.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За змістом ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.
Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У справі "Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії" Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.
Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).
Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.
Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.
У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 21 рішення).
Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).
В рекомендації № R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).
Отже, суд вважає, що зазначені принципи і положення Закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки докази вини позивача в матеріалах справи відсутні.
Згідно вимог ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Складення самої постанови про адміністративне правопорушення не може бути належним та допустимим доказом вчинення особою правопорушення.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що адміністративний позов є обґрунтованим, тому постанову серії ЕНА №4379347 від 29.03.2025, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.127 КУпАП, слід скасувати, а також у відповідності до ст. 286 КАС України - закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Керуючись ст.ст. 2, 77, 205, 241-246, 255, 286, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ :

Позовну заяву  ОСОБА_1 до інспектора 2 взводу 4 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області капітана поліції Макітри Романа Андрійовича, Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.
Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №4379347 від 29.03.2025 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.127 КУпАП, скасувати.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.127 КУпАП, - закрити.
Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Найменування сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 . 
Відповідач: Інспектор 2 взводу 4 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області капітана поліції Макітра Роман Андрійович, адреса: м. Львів, вул. Перфецького, 19.
Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області Департамент патрульної поліції, код ЄДРПОУ 40108646, адреса: м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Cуддя Мартьянова С.М.