Справа № 694/3300/25 
Провадження № 2-др/700/2/26 

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2026 року Лисянський районний суд Черкаської області
в складі: головуючого-судді: Пічкура С.Д.,
за участю секретаря судового засідання: Нетребенко В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Лисянка, в порядку письмового провадження заяву про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА НОВА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

установив:
Лисянським районним судом Черкаської області 25.03.2026 року винесено рішення у зазначеній справі, яким позовні вимоги позивача задоволено частково, при винесенні рішення судом не вирішенно питання про стягнення судових витрат на правничу допомогу.
У позовній заяві позивач вказував, що планує повести витрати на правничу допомогу, але в позовній заяві їх не вказував.
До суду 03.04.2026 року представник позивача звернувся із заявою про стягнення понесених судових витрат на правничу допомогу в сумі 5000 грн. надавши суду договір про правничу допомогу, заявку, ордер, платіжну інструкцію та акт виконаних робіт
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Якщо питання стосується лише судових витрат, суд може ухвалити рішення у письмовому провадженні.
Розглянувши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, а також значення справи для сторони.
Аналогічні критерії застосовуються Європейським судом з прав людини при визначенні розміру справедливої компенсації потерпілій стороні на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначений підхіділюструється урішеннях ЄСПЛвід 12жовтня 2006року усправі «Двойнихпроти України»(§80),від 10грудня 2009року усправі «Гімайдулінаі іншихпроти України»(§34-36),від 23січня 2014року усправі «East/WestAllianceLimited»проти України»,від 26лютого 2015року усправі «Баришевськийпроти України»(§95).Варто зауважити,що чиннепроцесуальне законодавствоне обмежуєсторін споружодними нормативними рамкамиу контекстіочікуваного розмірукомпенсації їхніхвитрат,пов`язанихіз правничоюдопомогою адвоката.Отже,за умовидотримання визначеної законом процедури попереднього визначення суми судових витрат, а також порядку подання необхідного об`єму доказів на підтвердження понесених витрат, сторона може розраховувати на відшкодування витрат на правничу допомогу в повному розмірі. Однак, беручи до уваги принцип співмірності, слід пам`ятати, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності.
Судом враховується, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю; суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Водночас, суд відзначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок позивача має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим.
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати всі витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Як зазначено у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 756/2114/17, «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.
Також, у постанові Верховного Суду від 13 травня 2021 року у справі № 903/277/20 зазначено, що оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом послуг, складністю справи, беручи до уваги, зокрема критерії реальності понесення адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, співмірності, а також підтвердженість таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи.
У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16 зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені в установленому порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, зокрема, постановами Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі № 923/560/17, від 10 листопада 2021 у справі № 329/766/18, від 01 вересня 2021 у справі № 178/1522/18.
Суд, враховує, що визначення обсягу доказової бази, в тому числі на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, є безпосереднім правом кожного учасника справи, а вирішення питання щодо належності, допустимості, достовірності та достатності таких доказів належить до компетенції суду під час розгляду заяви щодо розподілу судових витрат по суті.
Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зобов`язаний врахувати подані стороною докази та надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання.
В акті виконаних робіт та заявці на правничу допомогу, сторони погодили вартість таких витрат у сумі 5000 грн. з урахування написання клопотань та відповіді на відзив. Оскільки представником позивача додаткові клопотання не заявлялись та відзив у справі не готувався, суд зменшує витрати на правничу допомогу до 3000 грн. у даній справі.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне заяву задовольнити частково та стягнути з відповідача накористь позивача три тисячі витрат на правничу допомогу, які документально підтверджені.
Виходячи з викладеного та керуючись статтями ст. ст. 133, 134, 141, 142, 246, 263, 270 ЦПК України, суд
ухвалив:
Заяву задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА НОВА» (код ЄДРПОУ 44127243, місцезнаходження: вул. Верховий вал,10 місто Київ, 04071) витрати на правничу допомогу у сумі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.
У задоволенні решти вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя  С. Д. Пічкур