П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.03.2026  	Справа №607/5106/26 Провадження №3/607/2062/2026	

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дуда О.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч.1 ст. 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:
09.02.2026 відносно ОСОБА_1 винесено терміновий заборонний припис серії ЕТ №103683, згідно з яким його зобов`язано залишити місце спільного проживання із постраждалою ОСОБА_2 , на 10 діб. ОСОБА_1 на протязі однієї доби не повідомив уповноважений підрозділ органів НПУ (Тернопільське РУ поліції) про місце свого тимчасового перебування, чим порушив п.8 ст. 25 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173-8 КУпАП.
Будучи належим чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, ОСОБА_1 зокрема в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №783157 від 05.03.2026, ОСОБА_1 поставив власний підпис, про те, що він належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи на 18.03.2026 о 10:30 год та зобов`язався з`явитися в судове засідання, із заявою про відкладення розгляду справи не звертався, а тому із врахуванням положень статті 268 КУпАП, відповідно до яких адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-8 КУпАП не відноситься до правопорушень, по яким є обов`язковою присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважаю за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних матеріалів.
З`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до наступного висновку.
Згідно з положеннями ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстава для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Диспозиція ч. 1 ст. 173-8 КУпАП передбачає відповідальність за неповідомлення особою, стосовно якої винесено терміновий заборонний припис, згідно з яким вона повинна залишити місце спільного проживання (перебування) з постраждалою особою, у встановлений законом строк уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування.
Згідно п.16 ч.1 ст.1 р.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.
Згідно із п.4 ч.1 ст.10 даного Закону до повноважень уповноважених підрозділів органів Національної поліції України у сфері запобігання та протидії домашньому насильству належать винесення термінових заборонних приписів стосовно кривдників.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.25 вказаного Закону терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення. Терміновий заборонний припис може містити такі заходи: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Терміновий заборонний припис виноситься строком до 10 діб.
Досліджуючи та оцінюючи у відповідності до положень ст.252 КУпАП в судовому засіданні матеріали справи, докази у їх повній сукупності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-8 КУпАП доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №783157 від 05.03.2026; рапортом зареєстрованого ЄО за №11324 від 05.03.2026; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 05.03.2026; копією рапорту інспектора ВП ПП Тернопільського РУ поліції ГУНП у Тернопільській області ст. лейтенанта поліції Інни Лорич від 09.02.2026; копією термінового заборонного припису стосовно кривдника серії ЕТ №103686 від 09.02.2026; формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 09.02.2026; листами про надання інформації; копією докемента ОСОБА_1 . 
Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому судом приймаються до уваги. На думку суду, такі докази підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді даної справи.
Таким чином, оцінюючи досліджені у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-8 КУпАП – тобто, неповідомлення особою, стосовно якої винесено терміновий заборонний припис, згідно з яким вона повинна залишити місце спільного проживання (перебування) з постраждалою особою, у встановлений законом строк уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування.
В силу ч.1 ст.13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які винили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені ст.24-1 КУпАП. 
Відповідно до п.2 ст.24-1 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу - попередження.
При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме те, що ОСОБА_1 неповнолітній, вважаю, що його слід притягнути до адміністративної відповідальності, застосувавши захід впливу, що застосовується до неповнолітніх у виді попередження.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.36, 40-1, 173-8, 283, 284, 287, 294, 301, 304, 326 КУпАП, суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати захід впливу у виді попередження. 
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.
У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.
Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя          Дуда О.О.