ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
пр. Волі, 54а, м. Луцьк, 43010, тел./факс 72-41-10
E-mail: inbox@vl.arbitr.gov.ua Код ЄДРПОУ 03499885

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
 31 березня 2026 року 	Справа № 903/1159/25	

Господарський суд Волинської області у складі головуючої судді Бідюк С.В., за участі секретаря судового засідання Бортнюк М.В., розглянувши матеріали справи
за позовом Військової частини НОМЕР_1 
до відповідача: Фізичної особи-підприємця Купріянчука Романа Валерійовича
про стягнення 69 617,96 грн штрафних санкцій,
за участю представників-учасників справи:
від позивача: н/з 
від відповідача: н/з 
ВСТАНОВИВ:

Позивач - Військова частина НОМЕР_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з ФОП Купріянчука Романа Валерійовича (відповідача) 69617, 96 грн (штрафу, пені). Також просить стягнути з відповідача 2422,40 грн витрат по сплаті судового збору.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань згідно умов договору про закупівлю товарів, в частині поставки оплаченого позивачем товару.
Ухвалою суду від 23.12.2025 (суддя Слободян О.Г.) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Встановлено позивачу строк в 5 днів з дня отримання відзиву, для подання відповіді на відзив в порядку ст.166 ГПК України. Встановлено відповідачу строк до 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позов в порядку ст.ст. 165, 178 ГПК України. Роз`яснено відповідачу, що в разі ненадання у встановлений судом строк без поважних причин відзиву, суд вирішує справу за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу строк в 5 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження справі, для подання заяви з запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження в порядку ч.4 ст.176 ГПК України.
08.01.2026 Вищою радою правосуддя прийнято рішення №1/0/15-26 про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Господарського суду Волинської області у зв`язку з поданням заяви про відставку. 
Згідно наказу голови суду від 08.01.2026 №1/02-2 Слободян О.Г. відраховано зі штату працівників Господарського суду Волинської області.
На підставі розпорядження в.о. керівника апарату Господарського суду Волинської області від 12.01.2026 №01-4/1 відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.01.2026, справу №903/1159/25 розподілено судді Бідюк С.В. 
Ухвалою суду від 16.01.2026 справу прийнято до розгляду. Здійснено перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі на 12 лютого 2026 року о 10:30 год. Встановлено: відповідачу – строк не пізніше ніж протягом 15 календарних днів з дня вручення цієї ухвали подати суду відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності, який відповідатиме приписам статті 165 ГПК України. Одночасно копію відзиву з долученими до нього документами надіслати позивачу, докази відправки надати суду; строк не пізніше ніж протягом 5 календарних днів з дня отримання відповіді на відзив подати суду заперечення на відповідь на відзив з доказами надіслання позивачу; позивачу - строк не пізніше ніж протягом 5 календарних днів з дня отримання відзиву на позов подати відповідь на відзив з доказами надіслання відповідачу.
Ч. 5 ст. 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст. 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої ст. 120 Кодексу.
Відповідно до ч. 11 ст. 242 ГПК України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Докази реєстрації відповідачем електронного кабінету в матеріалах справи відсутні.
В той же час, такий обов`язок у відповідача відсутній.
Частинами 2, 4, 7 ст. 120 ГПК України передбачено, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
За приписами ч. 1 ст. 7 ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців з Єдиного державного реєстру.
Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцем реєстрації відповідача ФОП Купріянчика Р.В. є АДРЕСА_1 . 
Така ж адреса зазначена у позовній заяві.
З метою повідомлення відповідача про розгляд справи та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 16.01.2026 направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на юридичну адресу відповідача.
Однак, судова повістка повернута 23.01.2026 об`єктом поштового зв`язку з позначкою "адресат відсутній за вказаною адресою". 
Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 ГПК України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі, а саме – 23.01.2024.
Строк для подання відзиву – по 09.02.2026.
Відзив відповідача на адресу суду не надходив.
Відповідач правом участі у судовому засіданні не скористався, повноважного представника не направив, хоч був належним чином повідомлений про дату ,час та місце розгляду справи.
Заслухавши пояснення представника позивача, з метою повного та всебічного розгляду справи, надання сторонам можливості скористатися своїм правом на подання заяв по суті спору, виконання мети підготовчого провадження, суд протокольною ухвалою від 12.02.2026 підготовче засідання відклав на 04.03.2026 о 10:00 год.
Направлена на юридичну адресу відповідача ухвала суду від 12.02.2026 повернута об`єктом поштового зв`язку з позначкою “адресат відсутній”.
Відповідач правом участі у судовому засіданні не скористався, повноважного представника не направив, хоч був належним чином повідомлений про дату ,час та місце розгляду справи.
Заслухавши пояснення представника позивача, враховуючи відсутність відзиву відповідача, закінчення строку для його подання, відсутність не розглянутих заяв/клопотань, виконання мети підготовчого провадження, суд протокольною ухвалою від 04.03.2026 закрив підготовче провадження, розгляд справи по суті призначив на 25.03.2026 о 11:30 год.
Учасники справи правом участі у судовому засіданні не скористалися, хоч були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.
Згідно із ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").
Враховуючи вищевикладене, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів, не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за необхідне розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -
в с т а н о в и в:

04.02.2025 між Військовою частиною НОМЕР_1 (замовник) та ФОП Купріянчуком Р.В. (постачальник) укладено договір про закупівлю товару №25/17.
Згідно умов договору постачальник зобов`язується протягом дії договору поставити замовнику товари, зазначені в специфікації (додаток 1 до договору), а змовник – прийняти і оплатити такі товари (п. 1.1). Предметом закупівлі є деревина дров`яна для непромислового використання ІІ група, неколоті (сосна, вільха). Кількість товару зазначено в специфікації, яка є невід`ємною частиною договору (п. 1.2). Ціна договору становить 194 999 грн без ПДВ (п. 4.1). Строк поставки товару – до 15.02.2025 (п. 6.1). У випадку несвоєчасного постачання товару постачальником, що фактично передбачає невиконання зобов`язань за цим договором, замовник вправі стягнути з постачальника штраф у розмірі 10% від загальної суми договору (п. 8.2). За порушення термінів постачання з постачальника додатково стягується пеня в розмірі 1% від вартості товару, поставленого з порушенням строків за кожен день прострочення , а за прострочення більш ніж на 30 календарних днів додатково стягується штраф в розмірі 15% від зазначеної вартості (п. 8.3). Договір може бути достроково розірваний замовником у випадку, зокрема порушення строків постачання товару (п. 9.5). Договір набирає чинності з дня його підписання уповноваженими представника сторін та діє не довше 25.12.2025 (п. 13.1).
Специфікацією сторонами визначено поставку деревини дров`яної для непромислового використання ІІ група, неколоті (сосна, вільха) ТУУ-00994207-005 кількістю 139,285, загальною вартістю 194 999 грн.
Стаття 11 ЦК України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.
Згідно зі ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
У відповідності до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
На виконання умов договору відповідачем поставлено позивачу товар на загальну суму 170 800 грн, що підтверджується видатковими накладними:
- №1-25 від 10.02.2025 на суму 78 400 грн;
- №2-25 від 11.02.2025 на суму 25 200 грн;
- №3-25 від 19.02.2025 на суму 67 200 грн.
Позивачем оплачений отриманий товар в повному обсязі, що підтверджується платіжними інструкціями від 10.02.2025 №1 на суму 78 400 грн, від 12.02.2025 №2 на суму 25 200 грн, 19.02.2025 №3 на суму 67 200 грн.
Докази поставки відповідачем позивачу товару на суму 24 199 грн відсутні.
Позивачем на адресу відповідача направлено претензію від 28.10.2025 №25/337 на суму 65 117,94 грн штрафних санкцій, яка залишена відповідачем без відповіді та задоволення.
04.11.2025 позивачем на адресу відповідача направлено повідомлення №25/338 від 28.10.2025 про розірвання договору про постачання товару №25/17 від 04.02.2025 через порушення строків постачання товару.
Позивач просить стягнути з відповідача 19 499,90 грн штрафу в розмірі 10%, 46 488,19 грн пені, 3 629,87 грн штрафу в розмірі 15%.
Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Згідно із частиною першою статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. 
Умовами договору передбачено, що у випадку несвоєчасного постачання товару постачальником, що фактично передбачає невиконання зобов`язань за цим договором, замовник вправі стягнути з постачальника штраф у розмірі 10% від загальної суми договору (п. 8.2). За порушення термінів постачання з постачальника додатково стягується пеня в розмірі 1% від вартості товару, поставленого з порушенням строків за кожен день прострочення, а за прострочення більш ніж на 30 календарних днів додатково стягується штраф в розмірі 15% від зазначеної вартості (п. 8.3).
Нараховані позивачем 19 499,50 грн штрафу у розмірі 10%, визначеного п. 8.2 договору, 46 488,19 грн пені, підставні та підлягають до стягнення з відповідача згідно розрахунку позивача.
Суд, здійснивши власний розрахунок нарахованого позивачем штрафу у розмірі 15%, визначеного п. 8.3 договору, встановив помилку в розрахунку позивача, зокрема помилково вказано суму штрафу 3 629,87 грн замість 3 629,85 грн.
Таким чином, підставними та підлягають до стягнення з відповідача 3 629,85 грн штрафу у розмірі 15%, визначеного п. 8.3 договору.
У позові на суму 0,02 грн штрафу слід відмовити у зв`язку з помилкою позивача в розрахунку.
При прийнятті рішення суд виходив з вірогідності наявних у матеріалах справи доказів, керуючись ст. 79 ГПК України, відповідно до якої наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом. Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (постанова Конституційного суду України №3-рп/2003 від 30.01.2003 року).
Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в частині задоволених позовних вимог в сумі 2 422,40 грн слід віднести на нього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 74, 76-80, 86, 129, 130, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,- 

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Купріянчука Романа Валерійовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Військової частини НОМЕР_1  ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) 69 617,94 грн штрафних санкцій та 2 422,40 грн витрат по сплаті судового збору, а всього: 72 040,34 грн (сімдесят дві тисячі сорок грн 34 коп).
4. У позові на суму 0,02 грн відмовити.
5.  Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. ст. 255, 256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.
Повний текст рішення складено 31.03.2026.

Суддя С. В. Бідюк