Справа №443/2214/25
Провадження №2/443/242/26

РІШЕННЯ
іменем України

12 лютого 2026 року         місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді    Равлінка Р.Г.,
секретар судового засідання   Рибакова І.І.,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:
Представник позивача ТОВ «Споживчий центр» Чехун Ю.В. звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 в якому просить стягнути з останньої на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №01.02.2025-100002969 від 02.02.2025 у розмірі 77 280 грн та судові витрати покласти на відповідачку.

Обґрунтування позовних вимог.
В обгрунтування позовних вимог представник позивача Чехун Ю.В., зазначає, що ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 02.02.2025 уклали Кредитний договір (оферти) №01.02.2025-100002969 від 02.02.2025. Отже, позичальник ОСОБА_1 , використовуючи електронний підпис одноразовим ідентифікатором, 02.02.2025 підписала Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), Заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти у розмірі 28 000 грн, а отже акцептовано умови Договору. Кожна сторінка договору була підписана вищезазначеним ідентифікатором. Таким чином, вказаний договір підписано електронним підписом, використання якого неможливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі – 28 000 грн, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 02.02.2025, на строк, вказаний в заявці. Відповідно до умов Договору заявка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою Позичальник ознайомився під час укладення кредитного договору. Відповідно до умов кредитного договору №01.02.2025-100002969 від 02.02.2025 Позичальнику надається Кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту – 02.02.2025; сума Кредиту: 28 000 грн 00 коп.; строк, на який надається Кредит - 140 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту - 21.06.2025. Кредитний договір (оферти) №01.02.2025-100002969 від 02.02.2025 було продовжено 01.03.2025 шляхом укладення додаткового договору до кредитного договору між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 №01.02.2025-100002969 від 02.02.2025, відповідно умов якого: сторони домовились за ініціативою та на підставі звернення Позичальника продовжити строк, на який надається Кредит та строк дії договору, внести зміни в заявку та акцепт та з дати укладення даного Додаткового Договору викласти норми, встановлюючі строк, на який надається кредит, дату повернення (виплати) кредиту, графік платежів, строк дії договору, денну проценту ставку та її розрахунок в наступній редакції: строк, на який надається Кредит – 154 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту - 05.07.2025. Кредитний договір (оферти) №01.02.2025-100002969 від 02.02.2025 було продовжено 15.03.2025 шляхом укладення додаткового договору до кредитного договору між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 №01.02.2025-100002969 від 02.02.2025, відповідно умов якого: сторони домовились за ініціативою та на підставі звернення Позичальника продовжити строк, на який надається Кредит та строк дії договору, внести зміни в заявку та акцепт та з дати укладення даного Додаткового Договору викласти норми, встановлюючі строк, на який надається кредит, дату повернення (виплати) кредиту, графік платежів, строк дії договору, денну проценту ставку та її розрахунок в наступній редакції: строк, на який надається Кредит – 168 днів з дати його надання.- Дата повернення (виплати) кредиту - 19.07.2025. В свою чергу ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подання позову, утворилась заборгованість у розмірі 77 280 грн, що складається з: тіла кредиту – 28 000 грн, процентів – 35 280 грн, неустойки – 14 000 грн.

11.02.2026 представником відповідачки ОСОБА_1 – адвокатом Чорненьким Я.Б. подано клопотання, згідно якого останній просить позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши із відповідачки ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за договором №01.02.2025-100002969 від 02.02.2025 в розмірі 63 280,00 грн, яка складається з 28 000,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу, 35 280,00 грн – сума заборгованості за процентами, витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної суми позову.
Зазначає, що ним як представником відповідачки ОСОБА_1 визнаються позовні вимоги частково, а саме визнаються позовні вимоги в частині стягнення із відповідачки заборгованості за Договором кредиту №01.02.2025-100002969 від 02.02.2025 яка складається з: 28 000,00 грн -сума заборгованості за основною сумою боргу та 35 280,00 грн - сума заборгованості за процентами.
Щодо стягнення з відповідачки ОСОБА_1 14 000,00 грн., що складає суму заборгованості за неустойкою, зазначає, що кредитний договір №01.02.2025-100002969 від 02.02.2025 передбачає, що неустойка: 280 грн 00 коп. нараховується за кожен день невиконання/ неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання.
Проте Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану" від 15.03.2022 №2120-ІХ, серед іншого, внесено зміни до розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК Українита доповнено його пунктом 18 наступного змісту: "У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)".
Тобто в період існування особливих правових наслідків протягом дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, до позичальника застосовуються особливі наслідки звільнення від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) кредитних зобов`язань.
Аналогічний правовий висновок, щодо аналізу п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, викладений у постанові Верховного Суду від 12.06.2024 у справі №910/10901/23, який, відповідно до положень ч.4 ст. 263 ЦПК України, судом застосовується під час ухвалення судового рішення у подібній справі.
Згідно із правовим висновком, що викладений у постанові Верховного Суду від 18.10.2023 в справі № 706/68/23 (провадження № 61-8279св23), дія п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України розповсюджується на кредитний договір.
З огляду на викладені вище обставини та правові приписи вважає, що хоч сторони і обумовили нарахування та сплату позичальником неустойки у розмірі 280,00 грн. за кожен день невиконання/ неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання, проте п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлює, що позичальники, у період воєнного стану, звільняються від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання), в тому числі, і в кредитних зобов`язаннях, а тому у стягненні із відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача 14 000,00 грн. що складає суму заборгованості за неустойкою, просить відмовити.
Щодо стягнення із відповідачки ОСОБА_1 судових витрат у розмірі сплаченого судового збору у розмірі 2 422,40 грн, то вважає, що відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України такий підлягає стягненню з відповідачки пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 

Процесуальні рішення, постановлені по справі.
Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області від 18.12.2025 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків /а.с.43-44/.
Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 09.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено до відкритого судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 22.01.2026 /а.с.60-61/.
Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 22.01.2026 у зв`язку з першою неявкою відповідачки справу розглядом відкладено на 11.02.2026 /а.с.67/.
Розгляд справи по суті відбувся 11.02.2026 без участі сторін.
Представник позивача товариства з обмеженою відповідністю «Споживчий центр» у позовній заяві просить розглядати справу за її відсутності та проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідачка ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи у судове засідання не з`явилася. Згідно поданого клопотання представник відповідачки просить розглянути справу без участі відповідачки та її представника. 
У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 11.02.2026, є дата складення повного тексту судового рішення – 12.02.2026.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 02.02.2025 ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Споживчий центр», з метою отримання банківських послуг, та шляхом підписання заявки, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення договору (оферти), підписала кредитний договір №01.02.2025-100002969 від 02.02.2025 /а.с.17-20/.
Вищевказану заявку ОСОБА_1 підписала за допомогою накладення останньою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А946.
Позичальнику надається Кредит на наступних умовах:
За цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію (п.3.1 Пропозиції).
Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (п.3.2.)
Пункт 3.3 Пропозиції встановлює, що кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах:
3.3.1. Дата надання/видачі кредиту: встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти:
3.3.2. Сума Кредиту: встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти
3.3.3. Тип кредиту: кредитна лінія;
3.3.5. Строк, на який надається Кредит: встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти:
3.3.6. Дата повернення (виплати) кредиту: встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти:
3.3.7. Проценти за користування Кредитом (Проценти): встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти:
3.3.8. Графік платежів: встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору.
Судом також встановлено, що 02.02.2025 ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Споживчий центр», з метою отримання банківських послуг, та шляхом підписання заявки, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення договору (оферти), підписала кредитний договір №01.02.2025-100002969 від 02.02.2025 /а.с.20-21/.
Позичальнику надається Кредит на наступних умовах:
Дата надання/видачі кредиту 02.02.2025.
Сума Кредиту: 28 000 грн 00 коп.
Строк, на який надається Кредит 140 днів з дати його надання. 
Дата повернення (виплати) кредиту 21.06.2025.
5. Продовження (лонгація, пролонгація) строку кредитування та строку виплати кредиту передбачена. Продовження (лонгація, пролонгація) строку договору не передбачена. Позичальник має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та строку виплати кредиту, установлених договором, на підставі поданого до кредитодавця звернення із зазначеною датою в паперовій формі або в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Кредитодавець також інформує Позичальника про зміну строку повернення Кредиту шляхом відправлення повідомлення в особистий кабінет Позичальника на вебсайті Кредитодавця, який є створеним на момент укладення даного кредитного договору або створюється Позичальнику при укладенні ним даного договору, та є обраним за згодою з Позичальником каналом для комунікації, для відправлення повідомлень про зміну строку повернення Кредиту та строку виплати кредиту. Ініціювання споживачем продовження (лонгації, пролонгації) строку кредитування відбувається без змін умов попередньо укладеного договору в бік погіршення для споживача. 
6. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит (надалі - "процентна ставка"). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. 
7. Комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі – "Комісія", економічна сутність – плата за надання Кредиту) – 15% від суми Кредиту та дорівнює 4 200 грн 00 коп. Комісія розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту.
15. Неустойка: 280 грн 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. 16. Розмір процентів відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України становить 365 % річних, які нараховуються від простроченої Позичальником суми (база розрахунку). Максимальний розмір процентів відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України встановлюється законом.
В матеріалах справи міститься підтвердження укладення кредитного договору №01.02.2025-100002969 від 02.02.2025 згідно якого до пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), заявки від 02.02.2025, відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцент) підтверджено укладання електронного кредитного договору між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 та таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки, що визнається стороною відповідачки /а.с.21/.
Відповідно до інформаційного повідомлення позичальника ОСОБА_1 надала ТОВ «Споживчий центр» свої контактні дані, інформацію про роботу, додаткові дані, близькі особи, треті особи, які надали згоду на взаємодію та підписала одноразовим ідентифікатором Е946 /а.с.21 на звороті - 22/.
Як вбачається із паспорту споживчого кредиту відповідачка була ознайомлена з умовами кредитування, зокрема: тип кредиту, строк кредитування, спосіб та строк надання кредиту, тип процентної ставки, загальні витрати за кредитом, інформація щодо реальної процентної ставки, кількість та розмір платежів, періодичність внесення, про що свідчить її підпис у паспорті споживчого кредиту, шляхом накладення особистого електронного підпису одноразовим ідентифікатором А946 /а.с.15-16/.
Судом встановлено, що 01.03.2025 ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Споживчий центр», з метою отримання банківських послуг, та шляхом підписання пропозиції про укладення додаткового договору до кредитного договору (кредитної лінії) (оферта) /а.с.22 на звороті/.
Відповідно до п. 1 даного договору, сторони домовились за ініціативою та на підставі звернення Позичальника продовжити строк, на який надається Кредит та строк дії договору, внести зміни в заявку та акцепт та з дати укладення даного Додаткового Договору викласти норми, встановлюючі строк, на який надається кредит, дату повернення (виплати) кредиту, графік платежів, строк дії договору, денну проценту ставку та її розрахунок в наступній редакції:
строк, на який надається Кредит – 154 днів з дати його надання;
дата повернення (виплати) кредиту - 05.07.2025.
В матеріалах справи міститься відповідь кредитора про прийняття пропозиції (акцепт) про укладення додаткового договору до кредитного договору (кредитної лінії) та графік платежів, яку підписано одноразовим ідентифікатором К135 /а.с.23/.
Судом встановлено, що 15.03.2025 ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Споживчий центр», з метою отримання банківських послуг, та шляхом підписання пропозиції про укладення додаткового договору до кредитного договору (кредитної лінії) (оферта) /а.с.24/.
Відповідно до п. 1 даного договору, сторони домовились за ініціативою та на підставі звернення Позичальника продовжити строк, на який надається Кредит та строк дії договору, внести зміни в заявку та акцепт та з дати укладення даного Додаткового Договору викласти норми, встановлюючі строк, на який надається кредит, дату повернення (виплати) кредиту, графік платежів, строк дії договору, денну проценту ставку та її розрахунок в наступній редакції:
строк, на який надається Кредит – 168 днів з дати його надання;
дата повернення (виплати) кредиту - 19.07.2025.
В матеріалах справи міститься відповідь кредитора про прийняття пропозиції (акцепт) про укладення додаткового договору до кредитного договору (кредитної лінії) та графік платежів, яку підписано одноразовим ідентифікатором К189 /а.с.24 на звороті -25/.
Відповідно до листа УПР №1-1012 від 10.12.2025, було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 02.02.2025 15:03:27 на суму 28 000,00 грн, номер картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua – 641583849, призначення платежу: Видача за договором кредиту №01.02.2025-100002969. /а.с. 26 /.
Відповідно до довідки – розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №01.02.2025-100002969 від 02.02.2025, заборгованість ОСОБА_1 разом становить 77 280,00 грн та складається із: 28 000,00 грн - основний борг; 35 280,00 грн – проценти, 14 000,00 грн – неустойка /а.с.27/.
Відповідно до розрахунку заборгованості за період з 16.03.2025 – 19.07.2025, вбачається що ОСОБА_1 нараховувались проценти за користування кредитними коштами /а.с.52-58/.

Вирішуючи даний спір суд виходить з такого.
Порядок укладання договорів в електронній формі передбачений Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».
Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:
- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до п.12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч.1 ст.641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України "Про споживче кредитування" загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
За приписами частини другої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Таким чином, Законом України "Про споживче кредитування" безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року №49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 "Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту".
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, -щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Частина 1 ст.612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.
У відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до вимог ст.ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Як вбачається з довідки – розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №01.02.2025-100002969 від 02.02.2025, заборгованість ОСОБА_1 разом становить 77 280,00 грн та складається із: 28 000,00 грн - основний борг; 35 280,00 грн – проценти, 14 000,00 грн – неустойка.

Одночасно щодо стягнення з відповідачки на користь позивача неустойки у розмірі 14 000,00 грн суд констатує наступне.
Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану" від 15.03.2022 №2120-ІХ, серед іншого, внесено зміни до розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК Українита доповнено його пунктом 18 наступного змісту: "У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)".
Тобто в період існування особливих правових наслідків протягом дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, до позичальника застосовуються особливі наслідки звільнення від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) кредитних зобов`язань.
Аналогічний правовий висновок, щодо аналізу п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, викладений у постанові Верховного Суду від 12.06.2024 у справі №910/10901/23, який, відповідно до положень ч.4 ст. 263 ЦПК України, судом застосовується під час ухвалення судового рішення у подібній справі.
Згідно із правовим висновком, що викладений у постанові Верховного Суду від 18.10.2023 в справі № 706/68/23 (провадження № 61-8279св23), дія п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України розповсюджується на кредитний договір.
Враховуючи вищезазначене, те що станом на момент розгляду справи в Україні воєнний стан не скасовано і не припинено, відповідності до п. 18 «Прикінцеві та Перехідні положення» ЦК України зазначається, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України, а також, від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення», а відтак суд приходить до висновку про відмову в цій частині позовних вимог.

Оскільки взяти на себе відповідачкою зобов`язання за кредитним договором, які нею не виконувалися належним чином, та обов`язковості договору для сторін, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №01.02.2025-100002969 від 02.02.2025 в розмірі 63 280 грн, а саме: 28 000,00 грн заборгованості по тілу кредиту, заборгованості по процентам в розмірі 35 280,00 грн, а відтак позов підлягає до часткового задоволення в тій частині, що визнається стороною відповідачки.

Щодо розподілу судових витрат у справі.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно пункту 36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 141 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір.
Отже, з урахуванням положень статті 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» слід стягнути витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1 983,46 грн (63 280 х 100 : 77 280 = 81,88 %; 2 422,40 : 100 х 81,88% =1 983,46 грн).
Приписами ч. 1 ст. 142 ЦПК України встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Відтак оскільки відповідачкою визнано позов частково, враховуючи те що судом частково задоволені позовні вимоги, а саме в частині, яку визнала відповідачка, відтак понесені позивачем документально підтверджені судові витрати, а саме: сплачений судовий збір відповідно до платіжної інструкції №СЦ00061776 від 12.12.2025 у розмірі 2 422,40 грн, враховуючи приписи ст.ст. 141, 142 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача у розмірі 971,75 грн, що становить 50 % сплаченого судового збору та поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову розмірі 991,73 грн.
Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати судового збору за пред`явлення вищевказаної позовної заяви до суду, матеріали даної справи не містять.

Керуючись ст.ст. 12,81,141, 263-265, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, суд 

ухвалив:
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на корить товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (юридична адреса: м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код ЄДРПОУ: 37356833) заборгованість за кредитним договором №01.02.2025-100002969 від 02.02.2025 у розмірі 63 280 (шістдесят три тисячі двісті вісімдесят) гривень 00 копійок та витрати на сплату судового збору в розмірі 991 (дев`ятсот дев`яносто одну) гривню 73 копійки, всього разом 64 271 (шістесят чотири тисячі двісті сімдесят одну) гривню 73 копійки. 
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Повернути позивачу товариству з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (юридична адреса: м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код ЄДРПОУ: 37356833) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову згідно платіжної інструкції №СЦ00061776 від 12.12.2025 в розмірі 991 (дев`ятсот дев`яносто одну) гривню 73 копійки

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя        Р.Г. Равлінко