КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
№ провадження 33/4809/213/26 Головуючий у суді І-ї інстанції Юр`єва К. С. 
Категорія - 126   Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Широкоряд Р. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.04.2026 року  м. Кропивницький
Суддя Кропивницького апеляційного суду Широкоряд Р.В., вирішуючи питання прийняття до розгляду апеляційної скарги захисника – адвоката Мазуренка О.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Подільського районного суду м. Кропивницького від 14.01.2026 року в адміністративній справі щодо ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:

Постановою Подільського районного суду м. Кропивницького від 14.01.2026 року ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він 12.12.2025, о 15 год. 33 хв., в м. Кропивницький (Кіровоград) по вул. Преображенська, 75, громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW 525, державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, так як не має посвідчення водія категорії В та ніколи його не отримував. Дане правопорушення вчинено повторно протягом року. 
Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.1.а. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Постановою Подільського районного суду м. Кропивницького від 14.01.2026 року стосовно ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 5 років.
13.04.2026 року захисник-адвокат Мазуренко О.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанову районного суду змінити, виключити із постанови Подільського районного суду м. Кропивницького від 14.01.2026 року застосування адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 5 років. Також до апеляційної скарги додаток клопотання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження.
Поважність пропущення строку на апеляційне оскарження постанови суду апелянт мотивує тим, що причиною пропуску строку стало те, що у вказаний період батько ОСОБА_1 переніс оперативне втручання та перебував у тяжкому стані, у зв`язку з чим він був змушений здійснювати постійний догляд за ним, що об`єктивно унеможливило своєчасне звернення до суду з апеляційною скаргою. 
Вину у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_2 визнає в повному обсязі, однак вважає за необхідне реалізувати своє право на апеляційне оскарження постанови суду.
Перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги в частині підстав поновлення строку апеляційного оскарження, вважаю, що цей строк поновленню не підлягає у зв`язку з наступним.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. 
Свою правову позицію щодо тлумачення поняття поважності причин, які можуть бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження неодноразово висловив у своїх рішеннях Верховний Суд. 
Зокрема у Постанові Першої судової палати КС ВС від 30.10.2018 року (справа № 299/2987/15-к провадження № 51-4594 км18) зазначено наступне : «Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) (п. 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року; п. 47 рішення у справі «Устименко проти України» від 29.10.2015 року). 
При цьому Суд визначив, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк. Суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючі всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення».
Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що причини пропуску строку апеляційного оскарження не є поважними, у зв`язку із наступним. 
Суд критично оцінює доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, пов`язаних із необхідністю догляду за хворим батьком, оскільки такі доводи належними та допустимими доказами не підтверджені. Зокрема, апелянтом не надано доказів щодо складу сім`ї хворого батька, а також не наведено відомостей про наявність чи відсутність інших осіб, які могли б здійснювати відповідний догляд, а також не подано доказів перебування хворого батька на утриманні апелянта.
Крім того, як убачається з матеріалів справи, після отримання постанови суду апелянт у межах строку на апеляційне оскарження сплатив штраф та судовий збір, що свідчить про наявність у нього об`єктивної можливості своєчасно звернутися за правовою допомогою та подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк.
Апеляційним судом встановлено, що постанова суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 винесена 14.01.2026 року.
У даному випадку, кінцевим строком на апеляційне оскарження постанови суду є 24.01.2026 р.
Крім того, штраф та судовий збір призначений судом першої інстанції був сплачений 22.01.2026 року, що підтверджується оригіналом квитанцій про сплату (а.с. 18).
При цьому, ОСОБА_1 , достовірно володіючи інформацією про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та подальший розгляд справи в суді, мав право у суді першої інстанції довести свою невинуватість, проте не скористався своїм правом та мав можливість вчасно з`ясувати наслідки розгляду справи, проте не скористався своїми процесуальними правами.
Відповідно до п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. 
У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. 
Оскільки, вказані апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Подільського районного суду м. Кропивницького від 14.01.2026 року не можна визнати поважними, а інших об`єктивних причин, які б перешкоджали апелянту реалізувати своє право на апеляційне оскарження постанови судді у визначений законом строк апелянтом не наведено, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити у поновленні пропущеного строку. 
Враховуючи, що з апеляційною скаргою на постанову судді від 14.01.2026 року адвокат Мазуренко О.С. звернувся лише 13 квітня 2026 року, тобто з пропуском встановленого законом десятиденного строку на її оскарження, апеляційний суд, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, у зв`язку з відмовою у поновленні цього строку, приходить до висновку про повернення апеляційної скарги особі, яка її подала. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, - 
ПОСТАНОВИВ:

Відмовити адвокату Мазуренку Олексію Сергійовичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 в поновленні строку на оскарження постанови Подільського районного суду міста Кропивницького від 14 січня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 5 років. 
Апеляційну скаргу з доданими до неї матеріалами повернути апелянту. 
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Кропивницького
апеляційного суду     Р.В. Широкоряд