ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2026 р. Справа № 911/1107/24 
Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., за участю секретаря судового засідання Литовки А.С., розглянув матеріали справи
за позовом овариства з обмеженою відповідальністю «Натан Констракшн»
до Zernoprodukt Kft
про стягнення 129555,12 євро
без участі представників учасників справи, у зв`язку з їх неявкою

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю “Натан Констракшн” (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Київської області через підсистему “Електронний суд” із позовною заявою від 26.04.2024 до Zernoprodukt Kft (далі - відповідач) про стягнення 129555,12 євро за договором від 01.08.2022 № 01-08F/2022 про транспортно-експедиторське обслуговування експортно-імпортних і транзитних вантажів.
Господарський суд Київської області ухвалою від 06.05.2024 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі та вирішив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання на 25.11.2024. Крім того, враховуючи необхідність повідомлення Zernoprodukt Kft, яке є нерезидентом, про розгляд справи, суд вирішив звернутися через Міністерство юстиції України до Міністерства юстиції Угорщини із судовим дорученням про надання правової допомоги.
Ухвалою від 07.05.2024 суд зупинив провадження у справі до надходження відповіді від Міністерства юстиції Угорщини на судове доручення про надання правової допомоги.
Ухвалою від 25.11.2024 суд поновив провадження у справі.
У підготовчому засіданні 25.11.2024 суд з`ясував, що судове доручення про вручення документів відповідачу не виконане, з огляду на що суд оголосив перерву в підготовчому засіданні до 26.05.2025, про що постановив ухвалу.
Крім того суд вирішив звернутися через Міністерство юстиції України із судовим дорученням до Міністерства юстиції Угорщини про вручення Zernoprodukt Kft копії процесуальних документів в порядку, визначеному Договором між Україною та Угорською Республікою про правову допомогу в цивільних справах.
Ухвалою від 25.11.2024 суд зупинив провадження у справі до надходження відповіді від Міністерства юстиції Угорщини на судове доручення про надання правової допомоги.
Через підсистему “Електронний суд” 23.12.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю “Натан Констракшн” надійшли заява про видачу додаткових документів для перекладу та заява про видачу додаткових документів для перекладу уточнена, у яких міститься клопотання про продовження процесуального строку.
Через канцелярію суду 30.12.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю “Натан Констракшн” надійшла заява від 25.12.2024 про приєднання доказів, а саме нотаріально посвідчених перекладів на угорську мову підтвердження про вручення документа, ухвали від 25.11.2024 та ухвали від 06.05.2024.
Через канцелярію суду 03.01.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю “Натан Констракшн” надійшла заява від 30.12.2024 про приєднання доказів, у якій позивач повідомляє, що здійснив нотаріально посвідчений переклад на угорську мову доручення про вручення та виклик (повідомлення), проте оскільки зазначені документи надійшли позивачу у поштове відділення в пошкодженому вигляді, позивач подав заяву про повторну видачу копій цих документів.
Позивач повідомив, що після отримання повторно виготовлених доручення про вручення та виклику (повідомлення) позивач додатково забезпечить виготовлення нотаріально посвідчених перекладів цих документів у непошкодженому вигляді.
З метою розгляду зазначених заяв суд поновляв провадження у справі з наступним зупиненням провадження з підстав, викладених в ухвалі від 25.11.2024.
Дослідивши наведені позивачем причини неможливості надання суду у визначений в ухвалі суду від 25.11.2024 строк перекладу документів, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяв Товариства з обмеженою відповідальністю “Натан Констракшн” про видачу додаткових документів для перекладу та продовження процесуального строку для подання до суду належним чином (нотаріально) засвідчених перекладів процесуальних документів.
Суд установив, що станом на 21.05.2025 у матеріалах справи відсутні відомості про належне повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі та про його право подати відзив на позовну заяву.
З урахуванням наведених обставин, суд ухвалою від 21.05.2025 постановив про поновлення провадження у справі та додатково повідомив учасників справи, що підготовче засідання, призначене на 26.05.2025 не відбудеться з підстав перебування судді Щоткіна О.В. на навчанні у період з 26.05.2025 по 28.05.2025. 
В пункті 3 резолютивної частини ухвали суд зазначив про зупинення провадження у справі до надходження відповіді від Міністерства юстиції Угорщини на судове доручення про надання правової допомоги.
Також в ухвалі було вказано, що питання щодо дати і часу наступного підготовчого засідання суд вирішить після отримання відповіді на судове доручення про надання правової допомоги.
Через канцелярію суду 04.09.2025 від Управління судової роботи та міжнародної правової допомоги Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшов лист № 30906/12.2-25/вх.33236/12-25 від 29.08.2025 про повернення після виконання доручення про вручення судових документів відповідачу.
Зважаючи на те, що підстави, які зумовили зупинення провадження у справі № 911/1107/24, усунуто, суд ухвалою від 15.09.2025 поновив провадження у справі на стадії підготовчого провадження та призначив підготовче засідання на 06.10.2025.
Через підсистему “Електронний суд” 03.10.2025 від ТОВ “Натан Констракшн” надійшла заява, у якій позивач просив суд: за результатами розгляду заяви позивача про проведення всіх судових засідань у справі в режимі відеоконференції від 20.05.2025 провести судове засідання, призначене на 06.10.2025 о 10:30 та усі наступні судові засідання у справі за участі представника позивача, адвоката Нестерової Ольги Валеріївни, в порядку відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою сервісу підсистеми “Електронний суд”; в разі неможливості проведення відеоконференції 06.10.2025 о 10:30, провести судове засідання, призначене на 06.10.2025 о 10:30, за відсутності представника позивача в порядку письмового провадження, підготовче провадження закрити.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану заяву в частині вирішення питання щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції передано для розгляду судді Подоляку Ю.В.
Суд (суддя Подоляк Ю.В.) ухвалою від 06.10.2025 відмовив у задоволенні заяви ТОВ “Натан Констракшн” про участь його представника у судових засіданнях в режимі відеоконференції.
У підготовче судове засідання, призначене на 06.10.2025, представники сторін не з`явилися, про дату, час і місце його проведення повідомлені належним чином.
Суд урахував подану позивачем заяву, в якій він просив провести підготовче засідання у справі без участі його представника та закрити підготовче провадження.
Суд також дослідив матеріали, складені компетентним органом Угорської Республіки в ході виконання судового доручення, та установив, що судові документи вручено відповідачу в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України (далі – ГПК України).
В підготовчому засіданні 06.10.2025, за результатами розгляду питань, визначених частиною другою статті 182 ГПК України, які необхідні для виконання завдань підготовчого провадження, встановлених частиною першою статті 177 ГПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 23.02.2026 о 10:00. 
Ухвалою суду від 06.10.2025 зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю “Натан Констракшн” надати до Господарського суду Київської області у строк до 10.11.2025 належним чином (нотаріально) засвідчений переклад угорською мовою цієї ухвали.
Ухвалою господарського суду Київської області від 06.10.2025 було зупинено провадження у справі до надходження відповіді від Міністерства юстиції Угорщини на судове доручення про надання правової допомоги.
Враховуючи призначення справи до судового розгляду по суті на 23.02.2026 та необхідність з`ясування питання щодо виконання судового доручення, суд дійшов висновку про поновлення провадження у справі.
У судове засідання 23.02.2026 представники сторін не з`явились. Про розгляд справи позивач був повідомлений завчасно та належним чином, шляхом направлення в електронний кабінет юридичної особи та представника ухвали суду від 06.10.2025, про що свідчать наявні в справі Довідки про вручення.
Стосовно неявки відповідача-нерезидента та належного повідомлення про розгляд справи за його участю, суд зазначає наступне.
Згідно ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.
Відповідно до статті 4 Договору між Україною та Угорською Республікою про правову допомогу в цивільних справах, який підписано 02.08.2001, ратифіковано 10.01.2002 та набув чинності 08.03.2002 (далі – Договір) при здійсненні правової допомоги установи юстиції Договірних сторін зносяться одна з одною через Міністерства юстиції Договірних Сторін.
Згідно зі статтею 5 Договору прохання про здійснення правової допомоги та всі додатки до нього складаються мовою запитуючої Договірної Сторони з долученням перекладу на мову іншої Договірної Сторони або на англійську мову, за винятком положень пункту 2 статті 8 та підпункту “f” статті 19.
Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України" чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.
Статтею 365 ГПК України передбачено, що іноземні особи мають такі самі процесуальні права і обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
У разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України (ч. 1 ст. 367 ГПК України).
Згідно з ч. 2 ст. 367 ГПК України судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.
Як встановлено із листа Управління судової роботи та міжнародної правової допомоги Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 30906/12.2-25/вх.33236/12-25 від 29.08.2025, який надійшов до суду 04.09.2025 ухвала про відкриття провадження у справі та ухвала про перерву від 25.11.2024 була вручена представнику Zernoprodukt Kft за місцем (Hungary, 2636 Tesa, Petofi Utca, 16) 20.05.2025.
Суд зазначає, що ані норми чинного процесуального законодавства України, ані приписи міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, не містять вимоги щодо необхідності повідомлення іноземного суб`єкта господарювання про кожне наступне судове засідання у справі шляхом направлення до компетентного органу іноземної держави судового доручення про вручення документів нерезиденту України (подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 10.09.2018 у справі №910/6880/17).
Відтак, враховуючи, що провадження у справі відкрито 06.05.2024, а суд неодноразово відкладав судові засідання та звертався в порядку, визначеному Договором між Україною та Угорською Республікою про правову допомогу в цивільних справах до Міністерства юстиції України із судовим дорученням до Міністерства юстиції Угорщини про повідомлення Zernoprodukt Kft (Hungary, 2636 Tesa, Petofi Utca, 16) про місце, дату та час судового засідання, при цьому розгляд справи щоразу відкладався більш ніж на п`ятимісячний строк, необхідного для повідомлення відповідача.
Відповідно до ч.4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").
Згідно з ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Отже, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, а також приймаючи до уваги, що відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору може бути розглянута за наявними у ній документами, відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 233 ГПК України, суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду.
Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:
01 серпня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Натан Констракшн» (далі - виконавець) та Zernoprodukt KFT (далі - замовник) було укладено Договір №01-08F/2022 від 01.08.2022 року (далі - Договір), відповідно до предмету якого останній регулює відносини сторін, пов`язані з транспортно-експедиційним обслуговуванням залізничних перевезень експортно-імпортних та транзитних вантажів та з наданням додаткового сервісу.
Відповідно до п. 2.1.1. Договору, виконавець зобов`язується на підставі запитів замовника розробляти оптимальну транспортну схему заявлених до перевезення вантажів та здійснити по ній консультування.
Відповідно до п. 3.1. Договору, вартість транспортно-експедиторського обслуговування в рамках цього Договору сторони встановлюють шляхом підписання Додаткової угоди, яка є невід`ємною частиною цього Договору.
17.08.2023 року між сторонами складено Додаткову угоду № 4 до Договору, якою встановлено маршрут перевезення, вантаж та його кількість, та вартість організації перевезення в розмірі 121 404,12 Євро. 
Згідно умов п. 1 Додаткової угоди, замовник (відповідач) доручає виконавцю (позивачу) виконати роботу по відвантаженню, оформленню та доставці вантажу з пункту відправлення на станцію призначення залізничним транспортом, наступного вантажу згідно заявки замовника. 
Так в п. 1 Додаткової угоди зазначено, що вантаж – це пшениця, станція відправлення –Галка (Україна), станція призначення – Тужер-Ердерт, Угорщина, 63 вагони кількістю 4398,7 тонн. Кількість однієї тонни – 27,60 євро (4398,70*27,60).
Також п. 3 Додаткової угоди № 4 до Договору передбачено, що при курсуванні вагонів по вказаному маршруту більш як 20 діб замовник сплачує 13 євро на добу за кожен зерновоз.
Згідно наданих позивачем додатків до позову вбачається, що позивачем організовано та здійснено перевезення, за результатами якого складено акт надання послуг № 328 від 01.11.2023 року на загальну суму 129 555,12 євро, включаючи понаднормове користування вагонами, зокрема, комплексне транспортно-експедиторське обслуговування, в тому числі винагорода експедитора на суму 50 409,10 євро; комплексне транспортно-експедиторське обслуговування залізничним транспортом по міжнародній перевозці на суму 70995,02 євро; використання вагонів понад норму 8151,00 євро.
Зазначений акт містить підписи та печатки двох підприємств – замовника та виконавця.
Відповідно до п. 4.1 Договору, на основі договірних тарифних ставок стосовно заявленого замовником об`єму і маршруту перевезення вантажу виконавець виставляє замовнику до оплати рахунок на попередню оплату. 
На виконання зазначеного пункту Договору, позивачем виставлено рахунки на оплату послуг № 219 від 17.08.2023 року на суму 121 404,12 євро та № 326 від 01.11.2023 на суму 8 151,00 євро за понаднормовий простій 627 вагонів.
Відповідно до п. 4.3. Договору, замовник здійснює оплату рахунку виконавця попередньо, до початку перевезення.
Разом з тим, як зазначено в позові ТОВ «Натан констракшн», з урахуванням ситуації в країні та стану економіки ним прийнято рішення виконання умов договору до отримання попередньої оплати.
Відповідно до п. 4.6. Договору, сторони щоквартально підписують акт звірки взаєморозрахунків. При виявленні заборгованості замовника перед виконавцем, сума заборгованості підлягає оплаті замовником протягом 5 банківських днів після отримання рахунку.
Сторонами в п. 9.6 Договору узгоджено, що взаємовідносини сторін регулюються положеннями даного Договору, діючими положеннями УМВС (Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення), діючими нормативними актами України, а також міжнародними нормами, які регламентують виконання даного Договору. 
Додатковою угодою 2 від 02.08.2022 до п.6.1 Договору внесено зміни та зазначено, що у випадках, коли сторони не можуть вирішити спір шляхом переговорів, спір підлягає розгляду в Господарському суді Київської області. 
Як вказав позивач, відповідач своїх зобов`язань перед позивачем не виконав, оплату наданих послуг з перевезення вантажу на суму 129 555,12 євро не здійснив. 
Відповідач жодним чином не заперечив суму основного боргу, доказів проведення оплат суду не подав, будь-яких письмових пояснень від останнього на адресу суду також не надходило.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, які виникли між сторонами Договору № 01-08F/2022, суд виходить із такого.
Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 626 Цивільного кодексу України).
Згідно з приписами статті 627 Цивільного кодексу України, відповідно до статті 6 цього кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання – це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Судом встановлено, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором транспортного експедирування, який підпадає під правове регулювання норм глави 65 Цивільного кодексу України, Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність».
Відповідно до положень ч. 1 ст. 929 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність», за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.
Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.
Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» експедитор зобов`язаний надавати транспортно-експедиторські послуги згідно з договором транспортного експедирування і вказівками клієнта, погодженими з експедитором у встановленому договором порядку.
Як зазначено в позові та підтверджується поданими доказами, обов`язки стосовно надання послуг з перевезення вантажу позивачем виконано в повному обсязі, про що надано акт надання послуг № 328 від 01.11.2023, а також виставлені рахунки на оплату.
Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
За змістом ст. 931 Цивільного кодексу України розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.
Частиною 2 ст. 12 Закону України «Про транспортно-експедиційну діяльність» визначено, що клієнт зобов`язаний у порядку, передбаченому договором транспортного експедирування, сплатити належну плату експедитору, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування.
Однак, як вбачається з поданих до суду матеріалів, у визначені Договором строки відповідач вартість отриманих послуг за комплексне транспортно-експедиторське обслуговування не оплатив, що і стало причиною спору.
Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.
Як вказувалось вище, п. 4.3 Договору містив умову про попередню оплату, однак як вказав позивач, зважаючи на ситуацію в країні та стан економіки ним прийнято рішення виконання умов договору без отримання попередньої оплати.
Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази про дату направлення на адресу відповідача рахунків як це зазначено в п.4.6, після отримання яких, зокрема в термін 5 банківських днів, відповідач мав здійснити оплату.
Зважаючи на це, суд виходить з того, що 01.11.2023 року між сторонами було складено та затверджено в двосторонньому порядку з підписами перших осіб підприємств та скріпленим їх печатками акт надання послуг, згідно якого зафіксовано, що загальна вартість наданих послуг становить 129 555,12 євро. Тобто, з урахуванням п. 4.6 Договору граничний строк оплати відповідної заборгованості складає 06.11.2023 року.
Враховуючи визначені сторонами порядок та строки оплати, а також наявність доказів надання таких послуг позивачем в рамках Договору № 01-08F/2022 від 01.08.2022, господарський суд встановив, що строк оплати наданих позивачем послуг з організації перевезення вантажів є таким, що настав, у зв`язку з чим наявність основної заборгованості відповідача перед позивачем в сумі 129555,12 євро є обґрунтованою та підтвердженою належними доказами.
Відповідно до ч. 1,4 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 
Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17, постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19)).
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не спростовано доводів позивача, викладених в позовній заяві, зокрема, не надано доказів оплати отриманих послуг, не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів наявності інших обставин, ніж ті, що були досліджені в ході судового засідання з розгляду справи по суті.
При цьому, судом встановлено, що розмір заборгованості, заявлений позивачем до стягнення відповідає умовам Договору та є арифметично вірним і обґрунтованим, відтак підлягає задоволенню в повному обсязі в сумі 129555,12 євро. 
Судові витрати зі сплати судового збору відповідно до п. 2 ч. 1, п. 1 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.
Відповідно до наданої суду платіжної інструкції про сплату судового збору № 763 від 26.04.2024 року за звернення до суду з даним позовом позивачем було сплачено 81975,93 грн судового збору.
Варто зазначити, що згідно інформації, розміщеної на офіційному сайті Національного банку України, офіційний курс гривні щодо іноземних валют станом на 26.04.2024 (день сплати судового збору) складав 42,5205 грн за 1 євро.
На підставі ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених ч. 2 ст. 4 цього Закону, в електронній формі - застосовується коефіціент 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Тобто, за подачу позовної заяви в 2024 році в електронній формі позивач повинен був сплатити судовий збір в розмірі 66104,98 грн. з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Вказаний розрахунок здійснено наступним чином 129555,12 євро*1,5%*0,8*42,5205.
Таким чином, з урахуванням задоволення позовних вимог відшкодуванню витрат позивача по оплаті судового збору з відповідача підлягає сума 66104,98 грн.
Судовий збір в розмірі 15870,95 грн може бути повернуто на користь позивача з Державного бюджету України згідно ухвали суду за відповідним клопотанням позивача згідно до вимог ст.7 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку із внесенням судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
1. Задовольнити позов повністю.
2. Стягнути з Zernoprodukt Kft (Hungary, 2636 Tesa, Petofi Utca, 16, код підприємства 13-09-220874) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Натан Констракшн» (08303, Київська обл., місто Бориспіль, вулиця Київський шлях, будинок 14, кабінет 405, код ЄДРПОУ 42255574) – 129 555 (сто двадцять дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят п`ять) євро 12 центів заборгованості та 66104 (шістдесят шість тисяч сто чотири) грн 98 коп. судового збору.
3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до статей 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 15.04.2026 року 

Суддя О.В. Щоткін