Справа 206/1215/26 
Провадження 2-о/206/77/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року  м. Дніпро 

Самарський районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді Гаркуші В.В.,
присяжних: Литвинова В.В., Горобця С.Г.,
за участю секретаря судового засідання Дуб В.С.,
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в режимі відеоконференції цивільну справу за заявою Комунального некомерційного товариства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради про примусову госпіталізацію ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до психіатричного закладу для надання психіатричної допомоги,
за участю:
прокурора Геник Л.С.,
представника заявника лікаря-психіатра Булаєнко Я.О. (в режимі ВКЗ),
особи стосовно якої розглядається заява ОСОБА_1 (в режимі ВКЗ),
захисника-адвоката Лавринович О.В.,-
ВСТАНОВИВ:
Представник Комунального некомерційного товариства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради звернувся до суду із заявою про госпіталізацію ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до психіатричного закладу для надання психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Свої вимоги представник заявника обґрунтував тим, що ОСОБА_1 , 06.03.2026 було госпіталізовано до психіатричного стаціонару для лікування у зв`язку з наявністю у неї тяжкого психічного захворювання – шизофренія параноїдна форма, галюцинаторно–параноїдний синдром. F 20.0. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку громадянина ОСОБА_1 , отримані з рапорту поліції від 06.03.2026.
Заявник зазначає, що хвора неодноразово лікувалася у психіатричній лікарні, 30 разів, останнього разу у грудні 2025. Після виписки підтримуюче лікування приймала нетривалий час, надалі повністю відмовилася від ліків. Психічний стан поступово погіршав: порушився сон, стала напружена, тривожна, сама з собою розмовляє, уходить із дому, конфліктує з матір`ю та оточуючими, кричить на матір, словесно агресивна. 06.03.2026 вдарила мати сокирою по голові. Матір`ю викликана поліція та КШМД. Оглянута психіатром приймального відділення ДБКЛПД, госпіталізована в ДБКЛПД на лікування без згоди, тому що при відтермінуванні госпіталізації існував значний ризик для життя оточуючих.
У судовому засіданні представник заявника лікар-психіатр Булаєнко Яна просила задовольнити заяву та госпіталізувати ОСОБА_1 , пояснивши, що остання має ознаки тяжкого психічного захворювання F 20.00 Шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром, у зв`язку з чим пацієнт представляє загрозу для оточуючих. Отже хвора потребує госпіталізації.
ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви та висловила бажання лікуватися.
Прокурор в судовому засіданні просила задовольнити заяву.
Захисник-адвокат Лавринович О.В. у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви.
Розглянувши матеріали справи, вислухавши думки та пояснення учасників процесу, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону.
В силу ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність.
В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 було госпіталізовано 06.03.2026 до КНТ «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради за направленням чергового лікаря-психіатра ШМД Локатош, який підтвердив наявність психічного захворювання.
Згідно ч. ч. 2, 5 ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного захворювання, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку.
При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону. Рішення, прийняте лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів при наданні психіатричної допомоги, викладається у письмовій формі та підписується лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів.
При обстеженні психічного стану в КНТ «ДБКЛПД» ДОР» комісія лікарів виявила, що ОСОБА_1 неодноразово лікувалася у психіатричній лікарні з діагнозом - шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром, виражений змішаний тип дефекту. Має 2 групу інвалідності, на теперішній час безстроково. Дане надходження 30 раз. Остання виписка зі стаціонару грудень 2025. Після виписки підтримуюче лікування приймала нетривалий час, надалі повністю відмовилася від ліків. Психічний стан поступово погіршав: порушився сон, стала напружена, тривожна, сама з собою розмовляє, уходить із дому, конфліктує з матір`ю та оточуючими, кричить на матір, словесно агресивна. 06.03.2026 вдарила мати сокирою по голові. Матір`ю викликана поліція та КШМД. Оглянута психіатром приймального відділення ДБКЛПД, госпіталізована в ДБКЛПД на лікування без згоди, тому що при відтермінуванні госпіталізації існував значний ризик для життя оточуючих. Психічний стан: свідомість клінічно не змінена, напружена, збуджена, непосидюча, злісна, погрожує оточуючим розправою, афективно заряджена, розгальмована, настрій нестійкий, емоційно неадекватна, легко роздратовується, мислення паралогічне з резонерством та тематичними сповзаннями, висловлює маячні ідеї відносин на адресу оточуючих. Критика до захворювання, власного стану, поведінки відсутня.
Діагноз F 20.00 Шизофренія параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром. Висновок: гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 потребує госпіталізації до психіатричного закладу.
Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 року №2-рп/2016 судовий контроль за госпіталізацією недієздатної особи до психіатричного закладу в порядку, передбаченому статтею 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», є необхідною гарантією захисту її прав і свобод, закріплених, зокрема, статтями 29, 55 Основного Закону України. Суд після незалежного і неупередженого розгляду питання щодо госпіталізації недієздатної особи до психіатричного закладу має ухвалити рішення стосовно правомірності обмеження конституційного права такої особи на свободу та особисту недоторканність.
Враховуючи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання, з діагнозом: F 20.00 Шизофренія параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром, пацієнт представляє загрозу для оточуючих, суд вважає за необхідне госпіталізувати її в психіатричний заклад в примусовому порядку, оскільки існують підстави, передбачені ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» для його госпіталізації до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди.
Стаття 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод захищає одне з найголовніших прав людини-право на свободу, однак п. "е" цієї статті передбачає законне затримання психічнохворих, зокрема для надання необхідної їм допомоги.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 212, 259, 263-265, 268, 339-342 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Комунального некомерційного товариства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради - задовольнити.
Госпіталізувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану за адресою АДРЕСА_1 до Комунального некомерційного товариства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради (місцезнаходження 49115, м. Дніпро, вул. Самойловича Данила, 1) для надання психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди.
Роз`яснити, що заява фізичної особи або її законного представника про припинення надання особі психіатричної допомоги у примусовому порядку може бути подана через три місяці з дня ухвалення рішення суду про госпіталізацію у примусовому порядку.
Повний текст судового рішення виготовлено 12 березня 2026 року.
Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя     В.В. Гаркуша

Присяжні:      В.В. Литвинов 

С.Г. Горобець