Справа № 180/1074/25
Провадження № 2/195/162/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.02.2026 року  с-ще Томаківка
Дніпропетровської області 
Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: 
головуючого - судді Колодіної Л.В.,
при секретарі судового засідання - Левкович І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Томаківка Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

В С Т А Н О В И В : 
Короткий зміст позовних вимог.
Позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (далі ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами №3276324 від 12.09.2021 року та №100873327 від 26.09.2021 року у розмірі 107345,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 12.09.2021 між ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІЛОАН» (далі - ТОВ «МІЛОАН») та ОСОБА_1 укладено Договір № 3276324. 
26.09.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено Договір № 100873327. 
Згідно умов договору № 3276324 від 12.09.2021: 
Згідно п. 1.1. Договору кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 5000.00 грн. Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 2889,81 грн., які нараховуються за ставкою 180 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. 
Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. п. 2.3.1.2. Договору передбачено, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. 
Згідно п. 4.2. Договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 договору. Відповідно до п. 6.1. Договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та доступний зокрема через сайт кредитодавця та\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. 
Згідно п. 6.2. Договору розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію кредитодавця про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення кредитодавцю електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається кредитодавцем електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт кредитодавця, мобільний додаток, месенджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS-повідомлення для позичальника визначено у правилах). Після укладення цей договір надається позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Кредитодавця направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником кредитодавцем. Відповідно до п. 6.3. Договору приймаючи пропозицію кредитодавця про укладання цього договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) (копії додаються) договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) кредитодавцем, що розміщені на сайті кредитодавця та є невід`ємною частиною цього договору. Згідно п. 6.4. Договору укладення кредитодавцем договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню кредитодавцем ідентичного за змістом договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Відповідно до п. 6.5. Договору цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. 
Згідно умов договору № 100873327 від 26.09.2021: 
Згідно п. 1.1. Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 5000.00 грн. Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 2889,81 грн., які нараховуються за ставкою 180 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. 
Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. п. 2.3.1.2. Договору передбачено, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. 
Згідно п. 4.2. Договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 договору. Відповідно до п. 6.1. Договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та доступний зокрема через сайт кредитодавця та\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. 
Згідно п. 6.2. Договору розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію кредитодавця про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення кредитодавцю електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається кредитодавцем електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт кредитодавця, мобільний додаток, месенджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS-повідомлення для позичальника визначено у правилах). Після укладення цей договір надається позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд кредитодавця направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником кредитодавцем. Відповідно до п. 6.3. Договору приймаючи пропозицію кредитодавця про укладання цього договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) (копії додаються) договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) кредитодавцем, що розміщені на сайті кредитодавця та є невід`ємною частиною цього договору. Згідно п. 6.4. Договору укладення кредитодавцем договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню кредитодавцем ідентичного за змістом договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Відповідно до п. 6.5. Договору цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. 
28.12.2021 було укладено договір №28-12/2021-72 відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3276324. 
10.03.2023 було укладено договір №10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3276324. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором №3276324. 
17.01.2022 було укладено договір №17-01/2022-54 відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №100873327. 
10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №100873327. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором №100873327. 
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №3276324 від 12.09.2021 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 62720,00 грн., з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 8000,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 54720,00 грн. 
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №100873327 від 26.09.2021 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 44625,00 грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 7000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 36925,00 грн., заборгованість за комісією - 700 грн. 
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаними договорами, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 107345,00 грн., з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 15000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 91645,00 грн., заборгованість за комісією - 700 грн. 
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 10.11.2025 року задоволено заяву ОСОБА_1 та скасовано заочне рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2025 року з призначенням справи до розгляду в судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження.
Заяви, клопотання.
В судове засідання сторони не з`явились.
Представник позивача у позовній заяві просив розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за відсутності представника ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР».
Представник відповідача - адвокат Скользнєва В.В. подала відзив на позовну заяву у якому просить відмовити частково узадоволенні позову ТОВ «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та стягнути заборгованість за кредитними договорами №3276324 та №100873327 у сумі 15 000 грн. З позовної заяви вбачається, що 12.09.2021 р. між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено Договір №3276324 на наступних істотних умовах: сума кредиту - 8000,00 грн.; строк кредиту- 30 днів. Також, з позовної заяви стало відомо, що позивач вимагає повернення непогашеної заборгованості за кредитним договором №3276324 в розмірі 62 720,00 грн., що складається з: 8000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 54 720,00грн. - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги. 28.12.2021 було укладено договір №28-12/2021-72 відповідно до якого ТОВ "Мілоан" відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3276324. 10.03.2023 було укладено договір №10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3276324. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором №3276324. Долучений до матеріалів справи документ «Договір про споживчий кредит №103853287 не містить електронного підпису, або будь-яких даних які б свідчило про волевиявлення прийняття (акцепту) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №103853287. Позивачем, в додатках до позовної заяви, надано довідку про ідентифікацію, в якій зазначено, що для ідентифікації відповідача при підписанні кредитного договору використовувався одноразовий ідентифікатор V51119. Сторона відповідача не погоджується з їх позицією, що вказана довідка свідчить про факт належного підписання ОСОБА_1 кредитного договору №3276324 від 12.09.2021 року, а є лише доказом ідентифікації особи клієнта. Таким чином, ОСОБА_1 не підписувалися будь-які правила, умови та тарифи щодо користування кредитом, які зазначені безпосередньо в кредитному договір. Зворотнього матеріали справи не містять. А тому факт погодження нарахування відсотків в тому розмірі в якому вказано в кредитному договорі - відсутній. Довідку про ідентифікацію, долучена позивачем, не є доказом того, що відповідачка при отриманні коштів була належним чином ознайомлена з відсотковою ставку, яка була нарахована. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору ТОВ «МІЛОАН» дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону "Про захист прав споживачів" про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Таким чином сума яка може бути пред`явлена до стягнення за кредитним договором №3276324 від 12.09.2021 року не повинна перевищувати тіло кредиту у сумі 8000 грн. 
Щодо кредитного договору №100873327: 26.09.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №100873327. 17.01.2022 було укладено договір №17-01/2022-54 відповідно до якого ТОВ "Мілоан" відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №100873327. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №100873327. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №100873327. Вказаний договір містить наступні істотні умови: сума кредиту - 7000 грн.; строк кредиту- 30 днів; З позовної заяви стало відомо, що позивач вимагає повернення непогашеної заборгованості за кредитним договором №100873327 в розмірі 52 981,33 грн., що складається з: 7000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 36925,00грн. - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги; 700,00 грн. - комісія. Для уникнення дублювання аргументів наголошуємо, що позиція відповідача за даним кредитним договором повністю співпадає з позицією щодо попереднього договору. Позивач не довів факт підписання кредитного договору та погодження його істотних умов надання кредитного договору з відповідачем. Тому, сума яка може бути пред`явлена до стягнення за кредитним договором №100873327 не може перевищувати тіло 7000 грн. Відповідно до умови 2-х договорів: «Строк позики - 30 днів». У позовній заяві ТОВ «Фінансова Компанія «Коллект Центр» вважає правомірним нарахування відсотків у розмірі: за договором №3276324: 54 720,00грн грн. Згідно з графіком платежів за договором про споживчий кредит №3276324 загальна вартість кредиту 15520 грн. За договором №100873327: 36 925,00грн. Згідно з графіком платежів за договором про споживчий кредит №3276324 загальна вартість кредиту 10325 грн. Жодних договорів пролонгацій користування договорами відповідачем не передбачено, що свідчить про незмінність строковості умов договору. Матеріали справи також не містять додаткового договору про пролонгацію договорів з наявним електронним підписом. Відповідач заперечує щодо дій кредитора нараховувати відсотки понад строк користування кредитом. У цій справі сторони строк договору окремо не визначили, а погодили строк кредитування, термін закінчення кредитування, а також термін щомісячного виконання зобов`язання. Повернення кредиту та сплату відсотків відповідач мав здійснювати щомісячними платежами, надаючи позивачеві до 27 числа кожного місяця кошти у сумі 441,31 грн. (щомісячний платіж) упродовж строку кредитування. Тобто, сторони погодили порядок і строки виконання зобов`язання». Тобто сума пред`явлена до стягнення за кредитним договором №3276324 не має перевищувати обумовлену кредитним договором суму 15 520 грн, а сума пред`явлена до стягнення за кредитним договором №100873327 - 10 325 грн. Однак враховуючи той факт, що ОСОБА_1 не підписувала умови кредитних договорів то сторона відповідача вважає, що сума яка може бути пред`явлена до стягнення не має перевищувати суму тіл кредитів 15 000 грн. (8000 + 7000 = 15 000 грн). 
Від позивача ТОВ «Коллект центр» надано відповідь на відзив, згідно якого 12.09.2021 та 26.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено Договір про споживчий кредит № 3276324 та №100873327. Згідно п. 1.1. Договорів Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2. Договору 1 сума (загальний розмір) кредиту становить 8 000.00 грн. Відповідно до п. 1.2. Договору 2 сума (загальний розмір) кредиту становить 7 000.00 грн. Відповідно до п. 1.5.2. Договору 1 проценти за користування кредитом: 6 000 грн., які нараховуються за ставкою 2,5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Відповідно до п. 1.5.2. Договору 2 проценти за користування кредитом: 2 625 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6. Договорів стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки -фіксований. Умовами Договорів передбачена видача кредитних коштів Позичальнику безготівково, а саме шляхом переказу коштів на Картковий рахунок. Зазначені Договори було підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Договір про споживчий кредит від 12.09.2021 № 3276324, шляхом підписання його аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора V51119, який 12.09.2021 було направлено на вказаний ним номер телефону НОМЕР_1 . Договір про споживчий кредит від 26.09.2021 № 100873327, шляхом підписання його аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора L26299, який 26.09.2021 було направлено на вказаний ним номер телефону НОМЕР_1 . Враховуючи те, що норми чинного законодавства не вимагають відображення коду одноразового ідентифікатора саме в кредитному договору, вважаємо, що довідка про ідентифікацію, яка містить всю необхідну інформацію щодо здійсненого електронного підпису одноразовим ідентифікатором, є належним доказом вчинення позичальником підписання кредитного договору в електронній формі згідно вимог статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». На підтвердження факту видачі кредитних коштів Позивачем до позовної заяви долучено докази перерахування грошових коштів за Договором 1, а саме квитанцію №443163661, відповідно до якої 12.09.2021 від ТОВ «Мілоан» на картку Відповідача  НОМЕР_2 було перераховано грошові кошті у розмірі 8 000, 00 грн. 
На підтвердження факту видачі кредитних коштів Позивачем до позовної заяви долучено докази перерахування грошових коштів за Договором 2, а саме квитанцію LIQPAY Акціонерного товариства КБ «Приват Банк», відповідно до якої 26.09.2021 18:05 від Кредитодавця на картку Відповідача  НОМЕР_3 було перераховано грошові кошті у розмірі 7 000 грн. При цьому, перерахування коштів здійснювалось на картковий рахунок Відповідача, зазначений ним при укладанні Договорів. Відповідно до п. 2.3.1.1 Договорів, позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів товариством, що розміщені на веб-сайті товариства. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у тому числі сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою визначеною п.1.5.2 договору. Пункт 2.3.1.2 Договорів передбачає, що позичальник може збільшити строк кредитування на один день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжив користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кілька днів, що залишалась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування на стандартних умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною ставкою, наведеною у п. 1.6 договору. У випадку, якщо позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування на стандартних умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах. Згідно п. 4.2. Договорів у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимог Кредитодавця. Таким чином, сторонами було погоджено, що строк користування кредитом за Договором продовжується у разі наявності непогашеної заборгованості, а таке продовження не потребує додаткових дій ні від Кредитора, ні від Позичальника. Сторони Договору погодили окремий випадок автоматичної пролонгації договору, без необхідності вчинення будь-яких додаткових дій з боку сторін. Підписанням Договору Відповідач погодився на зазначені умови. Отже, ним було надано згоду на автопролонгацію Договору у разі наявності заборгованості. При цьому, у разі неповернення або несвоєчасного повернення Позики та процентів, Позичальнику на таку неповернуту Позику (або її частину) Первісний кредитор має право нараховувати Проценти у розмірі, передбаченому Договором, а саме за Стандарною процентною ставкою - 5%, за кожний день користування Позикою (або її частиною), починаючи з першого дня користування коштами, а також у період прострочення та закінчуючи днем повернення Позики (або її частини) і Процентів, але в будь-якому випадку не більше 60 календарних днів, що застосовується відповідно до абз.2 част.1 статті 1048 Цивiльного кодексу України. Тобто діє автоматична пролонгація на 60 днів, погоджена сторонами, у випадку невиконання Позичальником п.1.1. Договору. Таким чином, строк дії Договору продовжився до 60 (30-первісний строк+30+30) днів, з умовою нарахування відсотків за стандартною ставкою -5% у межах строку дії Договору. Отже, Сторонами при укладенні Договору було досягнуто згоди щодо фіксованого розміру процентної ставки для певного періоду користування кредитними коштами, в залежності від виконання позичальником умов договору. Крім того, сторони погодили, що користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту) (п. 2.3.1.2 кредитного договору). Отже, п.п. 1.6 та 2.3.2.1. Кредитного договору чітко визначена домовленість сторін щодо сплати відсотків за кожен день користування кредитом, при цьому сторонами погоджено, що строк користування кредитом припиняється фактом відсутності у Позичальника заборгованості перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). 
До матеріалів справи долучено копію свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_4 виданого Бориспільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 01 березня 2024 року, що підтверджує факт зміни прізвища ОСОБА_1 на ОСОБА_1 . З урахуванням зміни прізвища відповідачкою, суд вважає необхідним уточнити анкетні дані та вважати правильним прізвище відповідача по справі - ОСОБА_1 . 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Фактичні обставини, встановлені судом.
Судом установлено, що відповідач ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_5 , звернулася з анкетою-заявою на кредит №3276324 від 12.09.2021 року у якій зазначила відомості про себе та бажану суму кредиту в розмірі 8000 грн., строк кредиту: 30 днів з 12.09.2021 року, дата повернення кредиту: 12.10.2021 року, сума до повернення: 15520 грн. Складові частини сукупної вартості кредиту: комісія за надання кредиту: 1520 грн., проценти за користування кредитом: 6000 грн. 
12.09.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1   укладено Договір № 3276324. 
На підтвердження підписання договору електронним підписом надано довідку про ідентифікацію (одноразовий ідентифікатор V51119). 
Відповідно до п. 1.2 даного договору позичальнику надано кредит у розмірі 8000,00 грн.
Відповідно до п. 1.3 договору кредит надається загальним строком на 30 днів за умови виконання позичальником графіку платежів, з 12.09.2021 року. Строк на який надається окрема частина кредиту встановлюється графіком платежів.
Відповідно до п. 1.4 договору термін (дата) повернення кредиту і сплати процентів за користування кредитом (дата платежу): 12.10.2021 року.
Відповідно до п. 1.5.1. Договору комісія за надання кредиту: 1520 грн., яка нараховується за ставкою 19.00 відсотків від суми кредиту одноразово.
Згідно п. 1.5.2. проценти за користування кредитом: 6000 грн., які нараховуються за ставкою 2,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.
Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Відповідно до п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. 
Згідно додатку №1 до договору про споживчий кредит №3276324 від 12.09.2021 року визначено графік платежів, який визначає дату початку розрахунку 12.09.2021 року та кінцеву дату розрахунку 12.10.2021 року. 
На підтвердження укладення договору до матеріалів справи також додано паспорт споживчого кредиту №3276324, який є додатком №2 до договору про споживчий кредит №3276324 від 12.09.2021 року, яким визначено порядок повернення кредиту та нарахування відсотків. 
Також, додано Правила надання фінансових кредитів товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (в редакції від 13.07.2021 року), якими регламентовано єдиний порядок надання фінансових кредитів товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан», визначають порядок і умови укладення кредитних договорів, загальні права та обов`язки сторін договору, правила обліку та порядок зберігання кредитних договорів та інших документів, пов`язаних з наданням фінансових послуг товариством, порядок доступу споживачів фінансових послуг до документів та іншої інформації, пов`язаної з наданням фінансових послуг товариством, а також регулюють інші питання вказані у цих правилах.
На підтвердження виконання своїх зобов`язань за договором про споживчий кредит №3276324 від 12.09.2021 року про перерахування коштів надано довідку від 12.12.2024 року виданої ТОВ «ФК «Елаєнс», згідно якої ТОВ «Мілоан» на підставі договору №40484607_26/10/18-1 про надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на картку) та про інформаційно-технологічну взаємодію та приймання платежів. Деталі операції: номер в системі FONDY: 443163661; номер операції: 175ff2d5-08cb-4182-99f6-38a5996aea11_637670547159876899; дата проведення платежу: 12.09.2021 року; призначення платежу: кошти згідно договору 3276324; сума платежу 8000 грн.; валюта платежу: UAН; платіжний метод: карта VISA; статус платежу: approved; номер карти: НОМЕР_2 ; банк отримувача: PRIVATBANK.
Згідно наданих відомостей про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором 3276324, станом на 10.12.2021 року за відповідачем ОСОБА_1 перед ТОВ «Мілоан» заборгованість за тілом кредиту становить 8000,00 грн., заборгованість по процентам в сумі 3152,00 грн, а всього в сумі 39520,00 грн. 
Згідно наданого розрахунку заборгованості фізичної особи ОСОБА_1 перед ТОВ «Вердикт Капітал» за кредитним договором 3276324, станом на 10.03.2023 року становить: 62720,00 грн., яка складається з: заборгованості по основній сумі кредиту: 8000,00 грн., заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги в сумі 31520,00 грн., нарахованих відсотків згідно кредитного договору в сумі 23200,00 грн. При цьому: нараховані відсотки 23200,00 грн., за кредитним договором були з 28.12.2021 року по 23.02.2022 року (включно) за відсотковою ставкою 5,0 % денних від залишку заборгованості в сумі 8000 грн. 
Згідно розрахунку заборгованості наданого ТОВ «Коллект Центр» загальна заборгованість заявлена до стягнення за договором на 20.05.2025 року складає 62720,00 грн. 
Згідно наданого договору факторингу №28-12/2021-72 від 28.12.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір за умовами якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги до боржників, що належать клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між банком і боржником. Згідно п. 2.3 цього договору з дати відступлення прав вимоги фактор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів (в тому числі за період користування коштами до моменту переходу прав за цим договором, якщо вони не були нараховані клієнтом) за договорами фінансових послуг за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення боржником грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів і комісій, а також право вимагати у боржників відшкодування збитків завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань, відповідно до законодавства та умов договір фінансових послуг.
Згідно платіжного доручення №0316880000 від 30.12.2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» перерахувало ТОВ «Мілоан» обумовлену суму згідно договору факторингу №28-12/2021-72 від 28.12.2021.
Довідка видана АТ КБ «ПРИВАТБАНК» №20.1.0.0.0/7 - 251211/50209-БТ підтверджує, що 12.09.2021 року, перераховано кошти в сумі 8000 грн. на рахунок НОМЕР_8.
Також, до договору факторингу №28-12/2021-72 від 28.12.2021 року додано акт приймання -передавання Реєстру боржників в електронному вигляді за договором факторингу №28-12/2021-72 від 28.12.2021, згідно якого фактор прийняв право вимоги до боржників в кількості 3232.
Згідно наданого реєстру боржників до договору факторингу №28-12/2021-72 від 28.12.2021 ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги, у тому числі і до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №3276324, в сумі 39520,0 грн., з яких: 8000 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 31520,0 грн. - сума заборгованості по процентам.
Згідно наданого договору №10-03/2023/01 який було укладено 10.03.2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», згідно якого відступлено на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3276324 до відповідача ОСОБА_1 згідно реєстру боржників до договору №10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж прав вимоги від 10.03.2023 року. 
Згідно наданого реєстру боржників до договору №10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» перейшло право вимоги до божників, у тому числі і до відповідача ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_5 , за договором позики №3276324 від 12.09.2021 року в загальній сумі 62720,00 грн., з яких: сума заборгованості за основним зобов`язанням - 8000 грн., сума заборгованості за нарахованими процентами - 54720,00 грн. 
Крім того, згідно наданого Договору № 100873327 від 26.09.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1   досягнуто домовленості про надання споживчого кредиту. Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором L26299 26.09.2021 +380632847609. 
Сума кредиту становить 7000.00 грн. Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 2625,00 грн., які нараховуються за ставкою 1.25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. 
Довідка видана АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підтверджує, що 26.09.2021 року, ID НОМЕР_9 , перераховано кошти в сумі 7000 грн. згідно договору 100873327, на рахунок НОМЕР_8.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитом у гривні за кредитним договором 100873327 від 26.09.2021 наданого ТОВ «МІЛОАН» за відповідачем ОСОБА_1 станом на 25.12.2021 року виникла заборгованість в загальному розмірі 31325,00 грн., а саме: за кредитом - 7000,00 грн., та відсотках - 23625 грн., комісії - 700 грн. 
17.01.2022 було укладено договір №17-01/2022-54 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №100873327. 
Згідно платіжного доручення №321370005 від 18.01.2022 року ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» перерахувало на користь ТОВ «МІЛОАН» обумовлену суму згідно договору факторингу №17-01/2022-54 від 17.01.2022 року.
Актом приймання-передачі Реєстру боржників в електронному вигляді за договором факторингу №17-01/2022-54 від 17.01.2022 року ТОВ «МІЛОАН» передало ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на виконання умов договору факторингу №17-01/2022-54 від 17.01.2022 року реєстр боржників в електронному вигляді, загальна кількість 752.
Згідно реєстру боржників до договору факторингу №17-01/2022-54 від 17.01.2022 року право вимоги перейшло ТОВ «Вердикт Капітал», у тому числі і до ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_5 , номер договору 100873327 від 26.09.2021 року в сумі 31325,00 грн., яка складається: заборгованість по тілу кредиту в сумі 7000 грн. та заборгованість по процентам в сумі 23625 грн.
Згідно наданого розрахунку заборгованості фізичної особи ОСОБА_1 перед ТОВ «Вердикт Капітал» (кредитний договір 100873327), станом на 10.01.2023 року складає: на загальну суму 44625,00 грн., з яких: заборгованість по основній сумі кредиту - 7000,00 грн. та заборгованість по відсоткам на дату відступлення права вимоги - 23625,00 грн., комісія - 700 грн., нараховані відсотки за кредитним договором з 17.01.2022 року - 13300,00 грн. 
10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №100873327. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором №100873327. 
Згідно наданого реєстру боржників до договору №10-01/2023 від 10.01.2023 року, до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» перейшло право вимоги до божників, у тому числі і до відповідача ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_5 , за договором позики №100873327 на загальну суму 44625,00 грн., з яких: сума заборгованості за основним зобов`язанням - 7000 грн., сума заборгованості за нарахованими процентами 36925,00 грн. 
Норми права, які застосовує суд.
Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи, виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.)
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Пунктами 5, 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Правилами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.
Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення.
Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12.01.2021 у справі №524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 10.06.2021 у справі №234/7159/20 (провадження № 61-18967св20), які, відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин.
Згідно зі ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію».
Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Положеннями ст. ст. 1077,1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Висновок суду.
Суд звертає увагу, що вказані договори не містять умов нарахування відсотків після закінчення строку користування кредитом. Натомість, всупереч вищевикладеному, заборгованість нарахована відповідачу за період, який перевищує період, встановлений договорами.
Згідно матеріалів справи, відсотки за користування кредитними коштами нараховано за договорами позики № 3276324 від 12.09.2021 року та №1000873327 від 26.09.2021 року за періоди, коли у кредитора, право вимог якого відійшло ТОВ «Вердикт Капітал», а потім до позивача ТОВ «Коллект Центр», не виникало права на нарахування відсотків за користування кредитними коштами.
У постанові Об`єднаної палати КГС Верховного Суду від 02.10.2020 № 911/19/19 суд зазаначив, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань.
Суд бере до уваги строки кредитування, розміри відсотків, визначені в кредитних договорах та, провівши розрахунок розміру відсотків за користування кредитними коштами, дійшов висновку, що з  ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь позивача:
- заборгованість за договором про споживчий кредит № 3276324 від 12.09.2021 року в сумі 39520,00 грн., з якої 8000 грн. становить заборгованість за тілом кредиту та 31520,00 грн. заборгованість по процентам; 
- заборгованість за договором №100873327 про надання споживчого кредиту від 26.09.2021 року в сумі 31325,00 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту становить в сумі 7000 грн. та заборгованість по відсотках в сумі 23625 грн.
Згідно абзацу 2 пункту 5.4. договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023 від 10 березня 2023 року передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, зокрема, Новий кредитор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів та/чи процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання (відповідно до ст. 625 ЦК України) за договорами позики (кредитними договорами) (в тому числі за періоди, що передували відступленню прав вимоги, якщо такі нарахування не були здійснені Первісним кредитором) за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення Боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів і комісій, а також право вимагати у боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань, відповідно до законодавства та умов договорів позики (кредитних договорів).
Відповідно до постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-459цс17 (яка є актуальною, що підтверджено ухвалою Великої Палати Верховного Суду у справі №761/33403/17 від 22 квітня 2021 року), права вимоги (майнові права) можуть бути відступлені (продані) лише за існуючим зобов`язанням; первісний кредитор може відступити (продати) тільки ті права вимоги (майнові права), які дійсно існують та йому належать; відступлення (продаж) прав вимоги (майнових прав) здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов`язанні кредитор. Відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору.
Отже, відповідач ОСОБА_1 несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за договором споживчого кредиту перед новим кредитором ТОВ «Коллект центр» у тому обсязі, що був перед первісним кредитором.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 висловлено правову позицію про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України. Після спливу чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст.1050 ЦК України права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року по справі №910/4518/16 зауважила, що надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за "користування кредитом", так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора як у вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника (наприклад, звернути стягнення на заставне майно боржника або стягнути борг з поручителя). Установивши, що умова договору передбачає нарахування процентів як міри відповідальності після закінчення строку кредитування, тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання, слід застосовувати як ст. 625 ЦК України, так і інше законодавство, яке регулює наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за "користування кредитом"). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).
Як зазначалось вище, умовами договору про споживчий кредит № 3276324 від 12.09.2021 року та договору №100873327 про надання споживчого кредиту від 26.09.2021 року не передбачено пролонгації строку кредитування більше ніж на 60 днів після закінчення строку кредитування, а отже, не передбачено і нарахування процентів за користування кредитом поза межами цього строку за істотних умов визначених у договорі, враховуючи і відсутність доказів, які свідчать про подальше узгодження сторонами істотних умов кредитування.
Окрім того, ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, припис абзацу 2 частини 1 статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Саме таких висновків дійшов Верховний Суд у Постанові Великої Палати від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12.
Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду викладеного в постанові від 05 квітня 2023 року у справі №910/4518/16, зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку.
Тобто, позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України.
Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.
Велика Палата Верховного Суду зауважила, що зазначене благо виникає у позичальника саме внаслідок укладення кредитного договору. Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до статті 1048 ЦК України.
Відповідно до ст. 1082 ЦК України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Між тим, матеріали справи не містять доказів направлення відповідного повідомлення боржнику про зміну кредитора та відступлення прав вимоги за договором № 3276324 від 12.09.2021 року та договором №1000873327 від 26.09.2021 року від первісного кредитора до ТОВ «Вердик Капітал», та в подальшому від ТОВ «Вердикт Капітал» до ТОВ «Коллект Центр», як це передбаченого вимогами закону.
Враховуючи вищевикладене, не повідомлення боржника про зміну кредитора, з урахуванням висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 28 березня 2018 у справі №444/9519/12, надає підстави стверджувати про безпідставне нарахування процентів за користування кредитними коштами поза межами строку дії договору позики.
Стосовно стягнення суми заборгованості за комісією нарахованої згідно договору договором №1000873327 від 26.09.2021 року суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Велика Палата Верховного Суду в постановах від 13 липня 2022 року в справі №363/1834/17 та від 01 червня 2021 року в справі № 910/12876/19 зазначала, що сторони не можуть у договорі визначати взаємні права й обов`язки у спосіб, який суперечить існуючому публічному порядку, порушує положення Конституції України, не відповідає передбаченим статтею 3 ЦК України загальним засадам цивільного законодавства, що обмежують свободу договору, зокрема справедливості, добросовісності, розумності.
Домовленість сторін договору про врегулювання відносин усупереч існуючим у законодавстві обмеженням не спричиняє встановлення відповідного права та/або обов`язку, як і його зміни та припинення.
За змістом абз.2 ч.2 ст.8 Закону України « Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
На виконання вимог Закону України « Про споживче кредитування» 08 червня 2017 року Постановою Правління Національного банку України №49 затверджено Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.
Згідно з Додатком №1 до Правил загальними витратами споживчого кредиту є, в тому числі, витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги банку, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту (включаючи комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення та інші платежі).
Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України « Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з ч.5 ст.12 Закону умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постановах Великої Палати від 13 липня 2022 року в справі № 496/3134/19 та від 10 січня 2024 року в справі № 727/5461/23, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць.
Вимагаючи стягнення з відповідачки комісії, в позові не зазначено, які саме послуги після надання кредиту надавалися відповідачці в межах укладення договору та не надано доказів їх надання.
Позивач не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення кредитного договору.
З урахуванням цього, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача в цій частині.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» до  ОСОБА_1 є обґрунтованими, однак не погоджується з розміром заборгованості в частині нарахування відсотків після укладення договору факторингу №28-12/2021-72 від 28.12.2021 року в частині стягнення нарахованих відсотків за кредитним договором №3276324 від 12.09.2021 року та договору факторингу №17-01/2022-54 від 17.01.2022 року в частині стягнення нарахованих відсотків за кредитним договором №100873327 від 26.09.2021 року та комісії, тому в даній частині позовних вимог слід відмовити.
Щодо розподілу судових витрат.
Положеннями ст. ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків,спеціалістів,перекладачів,експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів,проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням,забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року по справі №596/2305/18.
Таким чином, у разі недотримання вимог частини п`ятої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 137 ЦПК України).
Вказана правова позиція щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони узгоджується із правовою позицією, викладеною: в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19; у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: від 03 червня 2020 року у справі № 211/1674/19 (провадження № 61-2679св20), від 19 серпня 2020 року у справі №195/31/16-ц (провадження № 61-15811св19); у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: від 18 листопада 2020 року у справі №922/3706/19, від 17 грудня 2020 року у справі № 922/3708/19.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На підтвердження оплати позивачем судового збору надано Платіжну інструкцію кредитного переказу коштів №0507260129 від 24.03.2025 року в сумі 2422,40 грн. 
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі «East/West Alliance Limited» проти України»», заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), № 34884/97).
Так, позивачем на підтвердження понесених витрат на правову допомогу надано Договір № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01 липня 2024 року, прайс-лист АО «Лігал Ассістанс» про розмір послуг, заявка на надання юридичної допомоги № 497 від 01.04.2025 року з ціною послуг в розмірі 18 000 грн., Витяг з акту № 9 про надання юридичної допомоги від 30.04.2025 року. Однак, не надано доказів фактичної оплати вартості виконаних послуг, у виді квитанції про сплату вартості послуг у заявленому розмірі, або платіжного доручення на перерахування обумовлених коштів, а тому витрати на правову допомогу не підлягають стягненню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати лише у вигляді судового збору у розмірі 1598,54 грн., що дорівнює розміру пропорційно (65,99%) задоволеній частині позовних вимог. 
У відзиві на позов представник відповідача просить стягнути з ТОВ «Коллект центр» на користь ОСОБА_1 судові витрати на правову допомогу в розмірі 8000 грн.
На підтвердження надання правової допомоги додано ордер на надання правничої допомоги №1270888 від 15.10.2025 року, договір про надання правничої допомоги від 09.10.2025 року, акт здачі -приймання наданих послуг від 17.11.2025 року та копія квитанції до прибуткового касового ордера №б/н від 17.11.2025 року на суму 8000 грн.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогуу розмірі 2720,80 грн., що дорівнює розміру пропорційно (34,01%) задоволеній частині позовних вимог. 
Керуючись ст.ст. 526, 611, 629, 634, 638, 639, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 12-13, 76, 81, 82, 141, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В : 
позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», ЄДРПОУ 44276926, заборгованість за договорами №3276324 від 12.09.2021 року, №100873327 від 26.09.2021 рок у розмірі 70845 (сімдесят тисяч вісімсот сорок п`ять) гривень.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», ЄДРПОУ 44276926, витрати по сплаті судового збору в сумі 1598 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто вісім) грн. 54 коп.
В стягненні з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» витрат на правову допомогу - відмовити.
Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2720 (дві тисячі сімсот двадцять) грн 80 коп. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання рішення.
Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України: https://court.gov.ua/sud0442/.
В порядку п. 4. ч. 5 ст.265 ЦПК України зазначаються наступні дані сторін та інших учасників справи:
Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», ЄДРПОУ 44276926, місцезнаходження юридичної особи: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . 

Суддя:	  	Л. В. Колодіна