ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2026	м. Дніпро	Справа № 904/6702/25	

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Татарчука В.О. за участю секретаря судового засідання Анділахай В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу:
За позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" (м. Київ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (Дніпропетровська обл., м. Дніпро) 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротрейд КР" (Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг)
про стягнення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу 

Представники:
від позивача: Русанова В.В.;
від відповідача: не з`явився.
СУТЬ СПОРУ:
Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротрейд КР" про стягнення заборгованості в загальному розмірі 1344914,24грн, з якої: 1296507,96грн плати за користування вагонами, 39840,60грн збору за зберігання вантажу, 9076,40грн пені. Судові витрати по сплаті судового збору просить покласти на відповідача.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на незгоду відповідача з його зобов`язаннями щодо плати за користування вагонами №№ 68184647, 53773354, 56754211, нарахованої відповідно до відомості плати за користування вагонами №20069004 (ф. ГУ-46), та збору за зберігання вантажу, включеного до накопичувальної картки № 23069055 від 23.06.2025, що зумовило неможливість списання спірних сум з особового рахунку останнього.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 23.12.2025.
18.12.2025 до канцелярії суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.12.2025 задоволено заяву представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, а саме за допомогою комплексних засобів та підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2025 відкладено підготовче засідання на 20.01.2026.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.01.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 10.02.2026.
У судове засідання 10.02.2026 відповідач не забезпечив явку свого представника, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2026 відкладено підготовче засідання на 24.02.2026.
У судове засідання 24.02.2026 відповідач не забезпечив явку свого представника, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином.
Відповідач відзив на позов не надав, про розгляд справи повідомлявся належним чином. 
З приводу дотримання прав відповідача під час розгляду даної справи судом, слід зазначити таке.
Господарським судом направлялася ухвала суду від 01.12.2025 (про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі) на адресу відповідача, в електронному вигляді до електронного кабінету відповідача, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с. 46 том 1).
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Отже, судом були вчинені всі передбачені законом заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.
Враховуючи дату доставлення ухвали суду від 01.12.2025 – 01.12.2025 (о 21:24), відповідач мав подати відзив на позовну заяву в строк до 17.12.2025 включно.
Будь-яких клопотань про продовження зазначеного процесуального строку у порядку, передбаченому частиною другою статті 119 Господарського процесуального кодексу України, до суду від відповідача не надходило, поважних причин пропуску наведеного строку суду також не повідомлено.
Станом на 24.02.2026 відповідач відзив на позов не надав.
Згідно із частиною першою статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.
Слід також зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина третя статті 13 Господарського процесуального кодексу України).
При цьому, за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.
Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України").
Судом також враховано, що в силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Враховуючи предмет та підстави позову у даній справі, суд приходить до висновку, що матеріали справи містять достатньо доказів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення. Відповідач мав достатньо часу для подання відзиву на позовну заяву, однак не зробив цього, будь-яких заперечень чи відомостей щодо викладених у позовній заяві обставин відповідачем до суду не надано.
Таким чином, суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву та вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами.
У судовому засіданні 24.02.2026 проголошене скорочене рішення суду.
Під час розгляду справи судом досліджені докази, наявні в матеріалах справи.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, господарський суд,-
УСТАНОВИВ:
Між Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі – залізниця, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Євротрейд КР" (далі – замовник, відправник, вантажоодержувач, платник, відповідач), укладений договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (редакцію оприлюднено 27.10.2022, вводиться в дію з 01.11.2022) від 25.02.2020 (далі – договір).
Відповідно до пункту 1.1 договору предметом договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі – послуги) і проведення розрахунків за ці послуги. У розумінні договору користування вагоном не є орендою майна, а плата за використання (користування) власного вагона перевізника не є орендною платою.
Надання послуг за договором може підтверджуватись одним з таких документів: перевізним документом (накладною, згідно з якою перевізником виконано умови договору перевезення), накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу, іншими документами (пункт 1.4 договору).
Приписами пункту 1.5 договору встановлено, що договір є публічним договором, за яким перевізник бере на себе обов`язок здійснювати надання послуг, пов`язаних з організацією та здійсненням перевезення вантажів залізничним транспортом загального користування кожному, хто до нього звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх замовників, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Пропозиції та зміни до договору приймаються і враховуються відповідно до п. 9.3 та п. 9.4 договору та законодавства.
Згідно з пунктом 1.9 договору перевізник, за результатом розгляду заяви (акцепту), направляє замовнику у власній інформаційній системі перевізника повідомлення з накладенням КЕП:
- або про мотивоване повернення без розгляду заяви (акцепту) із зазначенням причин для такого повернення;
- або про дату укладення договору, присвоєння Замовнику коду Замовника як платника, коду вантажовідправника/вантажоодержувача. Код платника є номером договору з замовником.
До отримання повідомлення про укладення договору, друга сторона має право відкликати свою заяву (акцепт) про прийняття пропозиції укласти договір.
Договір є укладеним з дня надання замовнику перевізником інформаційного повідомлення про укладення договору, але не раніше дня введення його в дію відповідно до п. 12.1 договору (пункт 1.10 договору).
Приписами пункту 3.4 договору встановлено, що замовник зобов`язаний сплачувати у визначеному договором розмірі плату за користування власними вагонами перевізника (крім випадків визначених у договорі про надання послуг перевезення вантажів залізничним транспортом з узгодженими строками та обсягами у власних вагонах перевізника, якщо такий договір укладений між сторонами): під час виконання вантажних операцій на місцях загального користування; переданих замовнику на місцях незагального користування; затриманих на станціях в очікуванні подавання під вантажні або інші операції, з причин, які залежать від замовника; затриманих під час перевезення з інших причин, що не залежать від перевізника (далі – плата за користування власними вагонами перевізника).
Відповідно до пункту 3.4.2 договору плата за користування власними вагонами перевізника визначається за кожен вагон відповідно до їх типу за формулою:
Пвик = (Спл/24) x tгод x kм, де:
Пвик. – плата за користування власними вагонами перевізника для відповідного типу вагонів;
Спл – ставка плати за використання власних вагонів перевізника для відповідного типу власних вагонів перевізника, грн/вагон за добу визначена в Додатку 1-2 до договору. Для розрахунку плати за користування власними вагонами перевізника Пвик застосовуються ставки Спл, що діють на момент подачі (передачі) замовнику власних вагонів перевізника або початку затримки таких вагонів відповідно до Правил користування вагонами; 
24 – кількість годин у добі;
tгод – кількість годин користування вагоном перевізника для відповідного типу вагонів.
kм – коригуючий коефіцієнт, що застосовуються до Пвик для вагонів, які приймаються до перевезення у складі маршрутного поїзда або контейнерного поїзда. Коефіцієнт встановлюються перевізником та зазначається в Додатку 1-2 договору.
Згідно з пунктом 3.4.3 договору моментом початку відліку часу для нарахування плати за користування власними вагонами перевізника, визначеної в п. 3.4 договору, є момент передачі замовнику власних вагонів перевізника або початку затримки відповідно до Правил користування вагонами.
Облік часу користування, з метою визначення розміру плати за користування власними вагонами перевізника у випадках вказаних в п. 3.4 договору, здійснюється відповідно до правил користування вагонами. Застосування плати за користування власними вагонами перевізника в частині, що не визначена договором, здійснюється відповідно до правил користування вагонами.
Загальний час, за який нараховується та сплачується замовником плата за користування власними вагонами перевізника, включає час перебування вагонів у безпосередньому розпорядженні замовника та час затримки вагонів з його вини в очікуванні подавання під вантажні або інші операції на станціях призначення і на підходах до них.
У випадку виникнення заборгованості за договором замовник сплачує перевізнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми боргу за кожний день прострочення платежу. За наявності заборгованості, із перерахованих замовником грошових коштів за договором у першу чергу погашається пеня, у другу чергу – основна сума боргу, а залишок коштів зараховується як попередня оплата.
Моментом виникнення заборгованості у замовника є дата відображення на особовому рахунку замовника вартості фактично наданих перевізником послуг за договором та/або дата здійснення коригування плати, передбачених договором, за умови відсутності грошових коштів на особовому рахунку замовника в розмірі достатньому для їх оплати (пункт 5.2 договору).
Також, відповідно до повідомлення про укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №99-38256179/2022-0001 від 04.08.2022 позивач засвідчив прийняття від відповідача заяви про прийняття в цілому пропозиції (акцепту) укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом та повідомило останньому про присвоєні йому коди: 1) відправника/одержувача - 1389; 2) платника - 5574886 та відкриття особового рахунку з ідентичним номером (а.с. 57 том 1).
За таких обставин 04.08.2022 між Акціонерним товариством "Українська залізниця" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Євротрейд КР" було укладено договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (далі – договір), що знаходиться у публічному доступі.
Договір діє з дня укладення, але не раніше дати введення в дію, що визначається перевізником в повідомленні про оприлюднення договору здійсненого на веб-сайті https://uz-cargo.com/ та діє до його припинення. Дата введення в дію не може бути раніше 30 днів з дня оприлюднення договору. На звернення замовника умови договору застосовуються до відносин з замовником, які виникли між сторонами до його укладення та введення в дію (пункт 12.1 договору).
У відповідності з письмовою угодою №0003/03-2022 від 08.11.2022, укладеною між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ариста КР" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Євротрейд КР", вагони, які прибувають на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротрейд КР", подаються на під`їзну колію Товариства з обмеженою відповідальністю "Ариста КР" (а.с. 70 том 1).
Згідно з пунктом 3 письмової угоди №0003/03-2022 від 08.11.2022 на вантажовідправника/вантажоодержувача розповсюджуються умови, регламентовані договором про подачу та забирання вагонів/експлуатацію колії, укладеним між "користувачем/власником колії" та "залізницею".
В пункті 4 письмової угоди №0003/03-2022 від 08.11.2022 вказано, що факт користування вагонами підтверджується відомістю плати за користування вагонами ф.ГУ-46 та накопичувальною карткою ф.ФДУ-92.
Взаємовідносини залізниці з Товариством з обмеженою відповідальністю "Ариста КР" щодо подачі та забирання вагонів регулюються договором №ПР/М-20483/НЮдч від 30.09.2020 "Про експлуатацію залізничної під`їзної колії Товариства з обмеженою відповідальністю "Ариста КР", при станції Красний Шахтар регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (а.с. 67-69 том 1).
30.11.2022 за залізничними накладними залізницею були прийняті до перевезення на адресу одержувача Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротрейд КР" порожні власні вагони та вагони перевізника (а.с. 58-61 том 1). У перевізних документах станцією призначення вказано станцію Красний Шахтар.
Факти скупчення (затримки) вагонів на коліях станції призначення з вини одержувача засвідчені актами загальної форми ГУ-23 (а.с. 11-17 том 1). Час перебування на станції призначення вагонів за цими актами охоплює час затримки відповідних вагонів за наказом.
За весь час затримки вагонів з вини вантажовласника за відомостями форми ГУ-46 №2006902004 позивачем нараховано плату за користування вагонами – 1296507,96грн та збір за зберігання вантажу за накопичувальною карткою ф. ФДУ-92 №23069055 – 39840,60грн (а.с. 64, 65 том 1).
Відповідач заявлені до стягнення плату за користування вагонами у загальній сумі 1296507,96грн та збір за зберігання вантажу у сумі 39840,60грн не сплатив, що й стало причиною виникнення спору.
Предметом доказування у цій справі є обставини, пов`язані з наявністю правових підстав для сплати відповідачем плати за користування вагонами і збору за зберігання вантажів.
Дослідивши матеріали справи, оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до частини другої статті 908, статті 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.
Статтею 71 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998, передбачено, що взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).
Відповідно до статті 46 Статуту залізниць України одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.
Статтею 119 Статуту залізниць України визначено, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами – суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.
Порядок та умови користування вагонами і контейнерами визначаються Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України №113 від 25.02.1999.
Відповідно до пунктів 6, 8 Правил користування вагонами і контейнерами, усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника. У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.
Про затримку вагонів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані в цьому акті передаються станцією у повідомленні про затримку вагонів на станцію призначення. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв`язком, через посильних, факсом або іншим способом) (пункти 9, 10 Правил користування вагонами і контейнерами).
Згідно з пунктом 3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002, акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, зокрема, у разі затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під`їзної колії, порт, підприємства.
Облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23 (пункт 3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами).
За змістом пункту 4 Правил користування вагонами і контейнерами час користування вагонами обчислюється з моменту їх передачі вантажовласникові до моменту їх фактичного прийняття від вантажовласника. У всіх випадках повідомлення про подавання вагонів повинно передаватися станцією не пізніше ніж за дві години до їх подавання. Для запису повідомлень на станції ведеться Книга повідомлень. Термін користування вагонами, що подаються залізницею, обчислюється не раніше часу, зазначеного у повідомленні.
Відповідно до пункту 12 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.
Порядок нарахування плати за зберігання вантажів залізницею визначено Правилами зберігання вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000.
Термін граничного зберігання починається з моменту вивантаження вантажу (контейнера з вагона) засобами залізниці або з моменту подачі вагона під вивантаження засобами одержувача (пункт 4 Правил зберігання вантажів).
Збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо). Термін безоплатного зберігання обчислюється: якщо на станції призначення вивантаження здійснюється засобами: залізниці – з 24-ої години дати вивантаження вантажів; одержувача – з 24-ої години дати подавання вагонів під вивантаження; при переадресуванні – після двох годин з моменту повідомлення про прибуття вантажу; при затримці – з моменту затримки (пункт 8 Правил зберігання вантажів). Факт затримки вантажу засвідчується актом загальної форми (пункт 9 Правил зберігання вантажів).
Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 розділу ІІІ Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №317від 26.03.2009, збір за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях (з одиниці) справляється в розмірі 5,9грн за добу; при зберіганні вантажів у вагонах 4,0грн за одну тонну. У всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної.
Відповідно до абзацу третього пункту 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №864/5085), усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.
Як вбачається з матеріалів справи, за весь час затримки відповідних вагонів на підставі акту загальної форми ГУ-23 та згідно з Тарифним керівництвом №1 позивачем розрахована за відомостями форми ГУ-46 №20069004 плата за користування вагонами у загальній сумі 1296507,96грн (з ПДВ), а також збір за зберігання вантажів за накопичувальними картками ФДУ-92 №206905 у загальній сумі 39840,60грн (з ПДВ).
За результатом перевірки виконаного позивачем розрахунку порушень не встановлено.
Оцінюючи надані позивачем докази, суд доходить висновку щодо законності й обґрунтованості заявлених позовних вимог.
Вирішуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Відповідач не спростував доводів позивача, не надав доказів того, що не мав можливості прийняти наведені вагони, а також не довів наявність обставин, які є підставою для відмови у позові з огляду на положення статті 121 Статуту та пункту 16 Правил користування вагонами і контейнерами.
Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача плати за користування вагонами у розмірі 1296507,96грн та збору за зберігання вантажу у сумі 39840,60грн є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Окрім вимоги про стягнення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 9076,40грн за період з 28.08.2025 по 04.09.2025, яка розрахована на підставі пункту 5.2 договору.
За частиною першою статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до пункту 5.2 договору у випадку виникнення заборгованості за договором замовник сплачує перевізнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми боргу за кожний день прострочення платежу. За наявності заборгованості, із перерахованих замовником грошових коштів за договором у першу чергу погашається пеня, у другу чергу – основна сума боргу, а залишок коштів зараховується як попередня оплата. Моментом виникнення заборгованості у замовника є дата відображення на особовому рахунку замовника вартості фактично наданих перевізником послуг за договором та/або дата здійснення коригування плати, передбачених договором, за умови відсутності грошових коштів на особовому рахунку замовника в розмірі достатньому для їх оплати.
Заявлена позивачем пеня розрахована в загальній сумі 9076,40грн за період з 28.08.2025 по 04.09.2025.
Перевіркою здійсненого позивачем розрахунку пені судом порушень не встановлено.
Згідно з частиною першою статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За таких обставин вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості в загальному розмірі 1344914,24грн, з якої: 1296507,96грн плати за користування вагонами, 39840,60грн збору за зберігання вантажу, 9076,40грн пені є правомірною та такою, що підлягає задоволенню.
Судом були досліджені всі докази в матеріалах справи та надана їм правова оцінка.
Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача і стягненню на користь позивача підлягають 16138,97грн витрат по сплаті судового збору.
Керуючись статтями 2, 3, 20, 73-79, 86, 91, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротрейд КР" про стягнення заборгованості в загальному розмірі 1344914,24грн, з якої: 1296507,96грн плати за користування вагонами, 39840,60грн збору за зберігання вантажу, 9076,40грн пені - задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротрейд КР" (50083, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, пл. Петлякова, буд. 1, прим. 28, ідентифікаційний код 38256179) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108, ідентифікаційний код 40081237) 1296507,96грн - плати за користування вагонами, 39840,60грн - збору за зберігання вантажу, 9076,40грн - пені та 16138,97грн - витрат по сплаті судового збору.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 06.03.2026.

Суддя В.О. Татарчук